Danmarks historie i perioden fra 1945 til 1990 præges især af to begivenheder, der fik stor betydning for Danmarks rolle i det internationale samfund. I 1945 blev landet befriet af De Allierede efter 5 års besættelse, og landet blev senere et af de stiftende medlemmer af både FN og NATO. Mod periodens slutning faldt Berlinmuren, hvormed Danmarks og NATOs fjendebillede ændrede sig dramatisk.
I den mellemliggende periode udviklede Danmark sig i løbet af 1950'erne fra et landbrugsland til et industrialiseret samfund. I det følgende årti blev der satset stærkt på serviceerhvervene, og gennem en kraftig vækst i den offentlige sektor udvikledes og udbyggedes velfærdsstaten. I 1973 blev Danmark optaget som medlem af det Europæiske Fællesskab. Samme år udbrød der krig mellem Israel og Egypten/Syrien (Yom Kippur-krigen), og derfor reducerede de arabiske medlemmer af OPEC produktionen af råolie. Den følgende usikkerhed og inflation gjorde verdensmarkedet ustabilt og førte til en oliekrise, og der fulgte en økonomisk nedgangstid, hvor Danmark måtte optage store lån i udlandet. I løbet af 1980'erne forsøgte skiftende regeringer ved hjælp af den økonomiske genopretningspolitik at skabe bedre balance i den danske økonomi og nedbringe stigningstakten i gælden til udlandet. Bl.a. med Kartoffelkuren blev det offentlige og private forbrug begrænset. Tiden gik derfor under navnet "fattig-firserne".