Fermat (it. fermáta eller coróna, en.
pause, fr. point d'orgue) er navnet på
det musikalske hviletegn der betegner
at den node eller pause, over hvilken
det anbringes, skal udholdes en vis ikke
nærmere bestemt tid ud over dens egentlige værdi eller
varighed. Anbragt over en taktstreg antyder
en fermat, at her skal indskydes en lille pause.
Endelig anbringes fermat også i koncertstykker og lignende
på det sted mod slutningen, hvor solisten
indskyder den såkaldte kadence.
Oprindelig anvendtes fermat for at betegne afslutningen af et musikstykke og anbragtes derfor over den sidste node i dette; på samme måde antydede den ofte i koralen afslutningen af de enkelte verslinier.
Berømte fermater fra begyndelsen af Beethovens femte symfoni | ||||
![]() |
|