Friedrich Schlegel | |
---|---|
![]() | |
Personlig information | |
Født | 10. marts 1772 ![]() Hannover, Niedersachsen, Tyskland ![]() |
Død | 12. januar 1829 (56 år), 11. januar 1829 (56 år) ![]() Dresden, Sachsen, Tyskland ![]() |
Dødsårsag | Slagtilfælde ![]() |
Gravsted | Alter Katholischer Friedhof ![]() |
Far | Johann Adolf Schlegel ![]() |
Søskende | August Wilhelm Schlegel ![]() |
Ægtefælle | Dorothea Schlegel (fra 1799, fra 1804) ![]() |
Uddannelse og virke | |
Uddannelsessted | Georg-August-Universität Göttingen ![]() |
Tilknyttet | Französische Miscellen (fra 1803) ![]() |
Beskæftigelse | Litteraturteoretiker, redaktør, universitetsunderviser, kunstteoretiker, kunsthistoriker, historiker, oversætter, forfatter, litteraturkritiker, filosof med flere ![]() |
Arbejdsgiver | Friedrich-Schiller-Universität Jena, Technische Universität Dresden, Universität zu Köln ![]() |
Arbejdssted | Köln ![]() |
Genre | Essay, roman ![]() |
Bevægelse | Tysk romantisme, romantikken, Romantikens litteratur ![]() |
Nomineringer og priser | |
Udmærkelser | Kristusordenen ![]() |
Information med symbolet ![]() |
Karl Wilhelm Friedrich von Schlegel (10. marts 1772 – 11. januar 1829) var en tysk forfatter, filosof og litterat. Han var, ligesom sin broder, August Wilhelm von Schlegel, og Novalis (Georg Philipp Friedrich Freiherr von Hardenberg), frontfigur for Jena-romantikken.
Friedrich Schlegel blev født i Hannover, studerede jura i Göttingen og Leipzig, men terminerede hurtigt i rollen som i overvejende grad fritsvævende forfatter, filosof og litterat (blandt andet underviste han udi det filosofiske og litterære i Jena og Paris).
Særligt litteraturen var emne for Schlegels skrifter. Schlegel er vel nok mest kendt for sine tanker om "progressiv universalpoesie" – om "Mischgedicht"et, som han også gerne udtrykker det – en slags altindoptagende modus eller genre, der som sådan – som udpræget eklektisk eller romanagtig – menes at gøre det ud for en saliggørende stræben efter det evige i det flygtige. Denne stræben er, hvad Schlegel forbinder med det romantiske. Romantik er for ham nærmere bestemt indbegrebet af det, som adskiller sig fra det antikke – og det neoantikke; det klassicistiske og neoklassicistiske – ved ikke at have noget defintivt eller entydigt mål eller ideal; ingen sådanne er længere nok, endsige overhovedet plausible. Nej, for Schlegel er det romantiske det, der stræber mod det ikke-eksisterende, det uopfyldelige, tomheden, i mangfoldighedens flux (undertiden går han så vidt som til at demonstrere dette romantiske (ikke-)ideal matematisk i sære formler, hvori der mod alle regler divideres med 0!).