Giovanni Pico della Mirandola | |
---|---|
![]() | |
Personlig information | |
Født | 24. februar 1463 ![]() Mirandola, Italien ![]() |
Død | 17. november 1494 (31 år) ![]() Firenze, Italien ![]() |
Dødsårsag | Gift ![]() |
Gravsted | San Marco Museum ![]() |
Far | Gianfrancesco I Pico ![]() |
Mor | Giulia Boiardo ![]() |
Søskende | Lucrezia Pico della Mirandola, Galeotto I Pico, Caterina Pico, Antonio Maria Pico della Mirandola ![]() |
Uddannelse og virke | |
Uddannelsessted | Università di Bologna, Università degli Studi di Padova, Paris Universitet, Universitetet i Ferrara ![]() |
Elev af | Elia del Medigo ![]() |
Medlem af | Platons akademi ![]() |
Beskæftigelse | Forfatter, filosof ![]() |
Fagområde | Filosofi ![]() |
Kendte værker | Om menneskets værdighed, Heptaplus, Disputationes adversus astrologiam divinatricem, Novecento tesi ![]() |
Bevægelse | Renæssancen ![]() |
Påvirket af | Neoplatonisme ![]() |
Information med symbolet ![]() |
Giovanni Pico della Mirandola (født 24. februar 1463 i Mirandola, død 17. november 1494 i Firenze) var en italiensk humanist og filosof, elev af Ficino.
Pico spillede en stor rolle i renæssancetiden. Han studerede i Bologna, Padova og Paris, drog derefter til Firenze og videre til Rom, hvor han 1486 udgav 900 teser fra alle videnskaber med tilbud om offentligt at forsvare dem – forberedt i hans berømte tale "Om menneskets værdighed".
Da disse teser indeholdt forskelligt, som kirken ikke kunne billige, satte inkvisitionen sig i bevægelse efter ham, men Lorenzo de' Medici skred ind og reddede ham. Han trak sig nu tilbage til et landsted ved Firenze og fordybede sig i studier af Platon, Aristoteles, Kabbala og hermetiske skrifter.
Han søgte især at forlige religion og filosofi. 1496 udkom hans værker i Bologna. Hans nevø Giovanni Francesco Pico (død 1533) skildrede hans liv og var i det hele også en ret frugtbar forfatter, blandt andet på det mystiske område.