Magnus Barfod | |
---|---|
![]() | |
Personlig information | |
Født | 1073 ![]() Norge ![]() |
Død | 24. august 1103 ![]() River Quoile, Storbritannien ![]() |
Gravsted | Downpatrick ![]() |
Far | Olav Kyrre ![]() |
Mor | Thora Jonsdottir ![]() |
Ægtefælle | Margrete Fredkulla (fra 1101) ![]() |
Partnere | NN[1], NN[2], Thora, Sigrid Saxesdatter ![]() |
Børn | Harald Gille, Ragnild Magnusdatter, Sigurd Jorsalfar, Øystein Magnusson, Olav Magnusson, Sigurd Slembe, Tora Magnusdatter ![]() |
Uddannelse og virke | |
Beskæftigelse | Monark ![]() |
Information med symbolet ![]() |
Magnus Barfod eller Magnus 3. Olavsson Berrføtt (født 1073, død 24. august 1103) var konge af Norge fra 1093 til 1103. Med sin farfar Harald Hårderåde som forbillede var Magnus Norges sidste vikingekonge med det norrøne tilnavn styrjaldar-Magnús, dvs. "Krigs-Magnus". Han var den sidste norske konge, som faldt i kamp udenfor Norges grænser.[3]
Magnus var søn af Olav Kyrre og frillen Tora Joansdatter. Historikere som P.A. Munch opgiver med Morkinskinna og Fagrskinna som kilder hans mors navn som Tora Arnedatter. Hryggjarstykki, Hrokkinskinna og Heimskringla opgiver derimod hendes navn som Tora Joansdatter. Det sidste er mest troværdigt, da Snorre voksede op som fostersøn af Jon Loptsson, der var dattersøn af Magnus Barfod, og nok vidste, hvad hans oldemor hed. [4]
"Konger skal man have til ære, ikke til et langt liv," sagde kong Magnus. [5] Hans sværd hed Leggbit (= Benbider), med hjalte af elfenben omviklet med guldtråd. Det irske øl Leggbiter er opkaldt efter kong Magnus' sværd. [6] Hvert andet år fejres Legbiter-festivalen til hans ære. [7]