Martin Heinrich Klaproth | |
---|---|
![]() | |
Personlig information | |
Født | 1. december 1743 ![]() Wernigerode, Sachsen-Anhalt, Tyskland ![]() |
Død | 1. januar 1817 (73 år) ![]() Berlin, Tyskland ![]() |
Gravsted | Friedhof der Dorotheenstädtischen und Friedrichswerderschen Gemeinden ![]() |
Nationalitet | ![]() |
Barn | Heinrich Julius Klaproth ![]() |
Uddannelse og virke | |
Medlem af | Royal Society (fra 1795), Kungliga Vetenskapsakademien (fra 1804), Det Preussiske Videnskabsakademi (fra 1815), Akademie gemeinnütziger Wissenschaften, Sankt Petersborgs Akademi for Videnskab ![]() |
Beskæftigelse | Farmaceut, mineralog, universitetsunderviser, opfinder, kemiker, videnskabsmand ![]() |
Fagområde | Uran, kemisk forbindelse, grundstof, Titandioxid, kemi med flere ![]() |
Arbejdsgiver | Humboldt-Universität zu Berlin (fra 1810) ![]() |
Arbejdssted | Wernigerode, Hannover, Gdańsk, Quedlinburg, Berlin ![]() |
Nomineringer og priser | |
Udmærkelser | Fellow of the Royal Society ![]() |
Information med symbolet ![]() |
Martin Heinrich Klaproth (født 1. december 1743 i Wernigerode, død 1. januar 1817 i Berlin) var en tysk kemiker, som opdagede grundstofferne Zirkonium (1789), uran (1789), titan (1795), tellur (1798) og krom (1798). Han forbedrede de kemisk-analytiske metoder og analyserede en række mineraler og kemiske forbindelser. Oprindelig startede han som apoteker og blev selvstændig indenfor dette fag i 1771. I 1810 blev han udnævnt til professor i kemi.