Martin Volodja Johansen | |
---|---|
Født | 13. november 1920 ![]() Ordrup, Danmark ![]() |
Død | 17. august 1999 (78 år) ![]() |
Far | Svend Johansen ![]() |
Barn | Lane Lind ![]() |
Uddannelse og virke | |
Uddannelsessted | Østre Borgerdyd Gymnasium ![]() |
Elev af | Edgar Rubin ![]() |
Beskæftigelse | Professor, psykolog ![]() |
Arbejdsgiver | Københavns Universitet ![]() |
Information med symbolet ![]() |
Martin Volodja Johansen (født 13. november 1920 i Ordrup, død 17. august 1999[1]) var en dansk psykolog, professor, dr.phil.
Han var søn af maleren Svend Johansen og hustru Ellen født Grove, blev student fra Østre Borgerdydskole 1939 og var filosofistuderende i to år. Han tog magisterkonferens i psykologi 1950 og var ligesom sin læremester, professor Edgar Rubin optaget af perceptionspsykologi. Han var vikar for Edgar Rubin 1950-51, konsulent ved Kunstakademiets optagelsesprøver for vordende arkitektstuderende 1951-68, universitetsadjunkt 1955-61 og blev dr.phil. på disputatsen Voluminalfigurale Fænomener 1959. Johansen var undervisningsassistent 1961-64, afdelingsleder ved Københavns Universitets psykologiske laboratorium B 1964, blev lektor ved universitetet 1967 og professor i almen psykologi 1968. Han var ansat ved Københavns Universitet frem til den 30. november 1990.[2] Han var på studierejser til Louvain 1955 og Det Danske Institut for Videnskab og Kunst i Rom i 1959 og 1960.
Han arrangerede udstillingen Farve-Aforismer ved Københavns Malerlaugs 350 års jubilæum 1972.