Mensjevik | |
---|---|
![]() Lederne af mensjevik partiet fotograferet på Norra Bantorget i Stockholm i Sverige i forbindelse med et overnationalt socialdemokratisk møde i maj 1917. Pavel Axelrod, Julius Martov og Alexander Martinov | |
Grundlæggelse | 1903 ![]() |
Opløsning | 1921 |
Ledende personer | Julius Martov, Pavel Akselrod, Aleksandr Martynov, Fjodor Dan, Iraklij Tsereteli og Lev Trotskij(senere bolsjevik) |
Eksterne henvisninger | |
Information med symbolet ![]() | |
Mensjevik (russisk: меньшевики, tr. mensjeviki; dansk: mindretal) var en fraktion af Ruslands Socialdemokratiske Arbejderparti (RSDAP), der opstod i 1904 efter en tvist i det russiske socialdemokrati mellem Julius Martov og Vladimir Lenin, der førte til, at partiet splittedes i to fraktioner, hvoraf den ene var mensjevikkerne, og den anden var bolsjevikkerne. Splittelsen opstod ved RSDAP's anden kongres, tilsyneladende over mindre spørgsmål fra partiorganisationen. Martovs tilhængere, som var i mindretal i en afgørende afstemning om spørgsmålet om partimedlemsskab, blev kaldt mensjevikker, der stammer fra det russiske ord меньшинство (minoritet), mens Lenins tilhængere var kendt som bolsjevikker fra большинство (flertal).[1][2][3][4][5] Ingen af siderne havde et stabilt flertal under kongressen. Splittelsen viste sig at være langvarig og handlede både om historiske vurderinger, om for eksempel den mislykkede revolution i 1905 og teoretiske spørgsmål om ledelsen af arbejderklassen, klassealliancer og fortolkninger af historisk materialisme. Mens begge fraktioner anså, at den proletariske revolution var nødvendig, havde mensjevikkerne generelt tendens til at være mere moderate og mere positive over for den liberale opposition og det dominerende bondebaserede socialistrevolutionære parti.[6][7]