Mikhail Bakunin filosofi i 1800-tallet | |
---|---|
![]() | |
Personlig information | |
Født | 30. maj 1814 ![]() Prjamukhino, Tver oblast, Rusland ![]() |
Død | 1. juli 1876 (62 år) ![]() Bern, Schweiz ![]() |
Gravsted | Bremgartenfriedhof ![]() |
Nationalitet | ![]() |
Far | Aleksandr Bakunin ![]() |
Mor | Varvara Aleksandrovna Muravjova ![]() |
Søskende | Tatjana Aleksandrovna Bakunina, Aleksander Aleksandrovitj Bakunin, Aleksej Aleksandrovitj Bakunin, Pavel Aleksandrovitj Bakunin ![]() |
Ægtefælle | Antonia Kwiatkowska ![]() |
Børn | Maria Bakunin, Giulia Sofia Bakunin ![]() |
Familie | Renato Caccioppoli (barnesøn) ![]() |
Uddannelse og virke | |
Uddannelsessted | Humboldt-Universität zu Berlin, Mikhailovskij Artilleri Skole (1829-1834) ![]() |
Medlem af | Første Internationale ![]() |
Beskæftigelse | Anarkist, revolutionær, forfatter, filosof, politiker ![]() |
Fagområde | Filosofi ![]() |
Arbejdssted | Dresden ![]() |
Kendte værker | Gud og Staten, Revolutionær katekisme, Statsliggørelse og anarki ![]() |
Bevægelse | Anarkisme, ateisme, Vestlig filosofi ![]() |
Påvirket af | E.T.A. Hoffmann, Aleksandr Herzen, Nikolay Ogarev, Joseph-Pierre Proudhon, Jean-Jacques Rousseau med flere ![]() |
Signatur | |
![]() | |
Information med symbolet ![]() |
Mikhail Bakunin (russisk: Михаи́л Алекса́ндрович Баку́нин, tr. Mikhaíl Aleksándrovitj Bakúnin; født 30. maj 1814 i Prjamukhino i Novotorsjskij ujesd, Tver guvernement, Det Russiske Kejserrige, død 1. juli 1876 i Bern, Schweiz) var en russisk agitator og revolutionær og en af anarkismens hovedskikkelser.
Bakunins baggrund var den russiske landadel, og han indledte en karriere som officer, som han afbrød i 1838; han studerede fra 1841 i Berlin, Dresden, Paris og Bruxelles. Her lærte han Hegels, Marx' og Proudhons ideer at kende og påbegyndte sit arbejde for at fremkalde en omvæltning i Rusland. Ledede 1848 opstanden i Dresden, hvorefter Østrig udleverede ham til Rusland, hvor han blev deporteret til Sibirien; flygtede 1861 fra Amurlandet på et amerikansk skib til Japan og herfra via USA til Europa. Her deltog han i forskellige aktiviteter i både Schweiz, Italien , Polen og i London, hvor han tilsluttede sig 1. Internationale, hvorfra han dog blev ekskluderet i 1872 på grund af sine anarkistiske synspunkter.