![]() | |
---|---|
![]() | |
Personlig information | |
Født | 22. marts 1868 ![]() Morrison, Illinois, USA ![]() |
Død | 19. december 1953 (85 år) ![]() San Marino, Californien, USA ![]() |
Dødsårsag | Hjerteanfald ![]() |
Gravsted | Forest Lawn Memorial Park ![]() |
Nationalitet | ![]() |
Ægtefælle | Greta Millikan ![]() |
Børn | Max Millikan, Clark Blanchard Millikan, Glenn Allan Millikan ![]() |
Uddannelse og virke | |
Uddannelsessted | University of Chicago, Maquoketa Community High School, Columbia University, Oberlin College ![]() |
Medlem af | Académie des sciences, Sovjetunionens videnskabsakademi, National Academy of Sciences, American Association for the Advancement of Science, American Academy of Arts and Sciences med flere ![]() |
Beskæftigelse | Universitetsunderviser, fysiker ![]() |
Fagområde | Fysik ![]() |
Deltog i | Tredje Congrés Solvay ![]() |
Arbejdsgiver | University of Chicago, California Institute of Technology ![]() |
Nomineringer og priser | |
Udmærkelser | Comstock Prize in Physics (1913), Honorary Fellow of the Royal Society Te Apārangi (fra 1944), æresdoktor ved Sorbonne (1939), Oersted-medaljen (1940), Matteucci-medaljen (1925) med flere ![]() |
Nobelpris | ![]() |
Information med symbolet ![]() |
Robert Andrews Millikan (født 22. marts 1868 i Morrison, Illinois, død 19. december 1953 i San Marino, Californien[1]) var en amerikansk fysiker, der i 1910 som den første målte elektronens elektriske ladning. Dette skete ved, at han studerede virkningen af en elektrisk ladet oliedråbes frie fald i et elektrisk felt og opdagede, at dråbens ladning altid var et helt antal elektriske elementarladninger.[1] Millikan studerede også den fotoelektriske effekt, som Albert Einstein havde opstillet en formel for, og fandt herved værdien af Plancks konstant.[1] At han i sine unge dage blev fysiker skyldtes, at han ved en fejltagelse var blevet bedt om at undervise et semester i fysik på universitetet, hvor han var kommet for at læse græsk; han slog til[2] og blev siden professor.[1]
Millikan modtog i 1923 Nobelprisen i fysik for arbejdet med den elektriske elementarladning samt på den fotoelektriske effekt.[3]