Rudolph A. Marcus | |
---|---|
![]() | |
Personlig information | |
Født | 21. juli 1923 (101 år) ![]() Montreal, Québec, Canada ![]() |
Bopæl | Montreal ![]() |
Uddannelse og virke | |
Uddannelsessted | McGill Universitet, Baron Byng High School[1] ![]() |
Medlem af | Royal Society, Det internationale akademi for kvantemolekylærvidenskab, National Academy of Sciences, American Academy of Arts and Sciences, American Philosophical Society med flere ![]() |
Beskæftigelse | Universitetsunderviser, kemiker ![]() |
Fagområde | Kemi ![]() |
Arbejdsgiver | California Institute of Technology (fra 1978), University of North Carolina at Chapel Hill (1949-1951), University of Illinois at Urbana-Champaign, New York University Tandon School of Engineering ![]() |
Nomineringer og priser | |
Udmærkelser | Oesper Award (1997), Foreign Member of the Royal Society (1987), American Chemical Society Award in Theoretical Chemistry (1997), Remsen Award (1991), Centenary Prize der Royal Society of Chemistry (1988) med flere ![]() |
Information med symbolet ![]() |
![]() |
Nobelprisen i kemi 1992 |
Rudolph Arthur Marcus (født 21. juli 1923) er en canadisk født kemiker, som modtog Nobelprisen i kemi i 1992[2] "for sine bidrag til teorien om elektronoverførselsreaktioner i kemiske systemer".[3] Marcusteorien, der er opkaldt efter ham, giver et termodynamisk og kinetisk udgangspunkt til at beskrive særlige type elektronoverførsler.[4][5][6] Han er professor på Caltech, Nanyang Technological University, Singapore og medlem af International Academy of Quantum Molecular Science.