Theodor Mommsen | |
---|---|
![]() | |
Personlig information | |
Født | Christian Matthias Theodor Mommsen ![]() 30. november 1817 ![]() Garding, Slesvig-Holsten, Tyskland ![]() |
Død | 1. november 1903 (85 år) ![]() Charlottenburg, Berlin, Tyskland ![]() |
Gravsted | Dreifaltigkeitskirchhof II ![]() |
Nationalitet | ![]() |
Politisk parti | Nationalliberale Partei, Deutsche Fortschrittspartei, Liberale Union ![]() |
Far | Jens Mommsen[1] ![]() |
Søskende | August Mommsen, Tycho Mommsen ![]() |
Ægtefælle | Maria Auguste Mommsen (fra 1854) ![]() |
Børn | Konrad Mommsen, Karl Mommsen, Hans Georg Mommsen[2], Marie Mommsen[3], Lisbet Mommsen[4], Ernst Mommsen[5], Wolfgang Mommsen[6] ![]() |
Familie | Ulrich von Wilamowitz-Moellendorff (svigersøn), Wolfgang Mommsen (barnesøn), Tycho von Wilamowitz-Moellendorff (barnesøn) ![]() |
Uddannelse og virke | |
Uddannelsessted | Christian-Albrechts-Universität (1838-1843), Christianeum (fra 1835) ![]() |
Medlem af | Burschenschaft Teutonia zu Kiel (fra 1838), Det serbiske videnskabs- og kunstakademi, Serbiske Lærde Selskab, Freie Wissenschaftliche Vereinigung (1887), Verein zur Abwehr des Antisemitismus (fra 1890) med flere ![]() |
Beskæftigelse | Epigrafiker, klassisk arkæolog, universitetsunderviser, jurist, journalist, numismatiker, historiker, oldtidshistoriker, retshistoriker, antikhistoriker med flere ![]() |
Fagområde | Historievidenskab, historie, Antikken, retsvidenskab, klassisk filologi ![]() |
Arbejdsgiver | Leipzig Universitet (1847-1851), Friedrich-Wilhelms-Universität zu Berlin (1861-1885), Universität Zürich (1852-1854), Universitetet i Wrocław (1854-1858), Det Preussiske Videnskabsakademi (fra 1858) ![]() |
Arbejdssted | Frankrig (fra 1844), Leipzig (1847-1851), Italien (til 1847), Berlin (fra 1858) ![]() |
Elever | Camille Jullian, Eduard Norden ![]() |
Kendte værker | Roms Historie (fra 1854), Corpus Inscriptionum Latinarum (fra 1853) ![]() |
Nomineringer og priser | |
Udmærkelser | Pour le Mérite for videnskab og kunst (1868), æresborger i Rom, Nobelprisen i litteratur (1902), Bayerske Maximiliansorden for videnskab og kunst (1871) ![]() |
Information med symbolet ![]() |
![]() |
Nobelprisen i litteratur 1902 |
Christian Matthias Theodor Mommsen (født 30. november 1817, død 1. november 1903) var en dansk-tysk klassicist og historiker, der ofte betragtes som 1800-tallets største klassicist. Hans arbejder om romersk historie er stadig af stor betydning.
Mommsen tilbragte sine første år inden for grænserne af det danske monarki. Han blev født i Garding i Slesvig, voksede op i Oldesloe og gik i skole i Altona. Han studerede herefter retsvidenskab i Kiel 1838-1843.
Ved dansk statsstøtte fik han mulighed for at besøge Frankrig og Italien, hvor han studerede antikkens historie. I revolutionsåret 1848 var Mommsen korrespondent i Rendsborg for Schleswig-Holsteinische Zeitung, og samme år blev han professor i jura ved universitetet i Leipzig. Pga. sine liberale politiske holdninger måtte han opgive professoratet i 1851, men allerede 1852 blev han han professor i romerret ved universitetet i Zürich og i 1854 ved universitetet i Breslau.
I 1858 blev Mommsen ansat ved Preußische Akademie der Wissenschaften (det preussiske videnskabsakademi) i Berlin, og i 1861 blev han professor i romersk historie ved universitetet her. Han fortsatte med at holde forelæsninger til 1887.
Mommsen modtog flere hædersbevisninger for sit arbejde. I 1868 modtog han således medaljen Pour le Mérite og i 1902 Nobelprisen i litteratur for hovedværket Römische Geschichte fra 1854-1856. Han blev også æresborger i Rom.
10. september 1854 blev Mommsen gift med Marie Auguste Reimer (1832-1907) – datter af redaktør Karl Reimer fra Leipzig. De fik 16 børn, hvoraf nogle døde i en meget ung alder. Barnebarnet Wilhelm Mommsen (1892-1966) blev selv historiker og hans sønner, tvillingerne Hans (født 1930) og Wolfgang Mommsen (1930-2004), blev betydningsfulde tyske historikere. Et andet barnebarn af Theodor Mommsen, Wolfgang A. Mommsen (1907-1986), blev arkivar, mens et tredje, Theodor Ernst Mommsen (1905-1958), blev middelalderhistoriker.