Vilhelmine Erichsen | |
---|---|
![]() Vilhelmine Charlotte Erichsen i en alder af 14 år malet af Kristian Zahrtmann | |
Personlig information | |
Kæle/øgenavn | Fru Belli ![]() |
Født | Vilhelmine Charlotte Erichsen ![]() 6. maj 1852 ![]() Rønne, Danmark ![]() |
Dåbsdato | 14. august 1852 ![]() |
Død | 4. februar 1935 (82 år) ![]() København, Kongeriget Danmark ![]() |
Bopæl | Gundsømagle Sogn København Erichsens Gård ![]() |
Ægtefæller | Valdemar Hilarius-Kalkau (fra 1878), Holger Drachmann (1871-1878) ![]() |
Børn | Carl, Eva Drachmann, Eigil, Helene ![]() |
Uddannelse og virke | |
Beskæftigelse | Model ![]() |
Information med symbolet ![]() |
Vilhelmine Charlotte Erichsen (født 6. maj 1852 i Rønne, død 4. februar 1935 i København) var en bornholmsk kvinde, der blev kendt som muse for både Kristian Zahrtmann og Holger Drachmann. Hun voksede op i Erichsens Gård i Rønne som det 3. af Thomas Erichsen og Michelle Cathrine Wesths 12 børn.
Holger Drachmann kaldte hende Fru Belli (bornholmsk=barn). Hun blev malet af Zahrtmann, da hun var fjorten år. Maleriet hænger på Bornholms Kunstmuseum.
Kristian Zahrtmann var en hyppig gæst i hjemmet og blev meget betaget af Vilhelmine. I et brev til August Jerndorff fra 1868 skrev han:[1]
Men det var Holger Drachmann hun faldt for. Hun var 17 og Drachmann var 23 år, da de blev forlovet. To år senere blev de gift i Gentofte. Hun måtte lyve sig to år ældre, mens Holger var 25 år gammel og ikke behøvede sine forældres tilladelse til ægteskabet.
Hun fortalte, at hun skrev otte linjer af Holgers gennembrudsdigt Engelske Socialister i "Digte" 1872. Hun kunne nu ikke huske hvilke.[2] Dog antages det, at det handler om passagen ”mørbradskiven”. Tanken finder støtte hos Eva Drachmann, der ledsagede sin kommentar med et citat fra Vilhelmine: ”Jeg dør en Dag ved Middagsbordet”[1]
De fik i 1874 en datter, Eva. I slutningen af 1874 gik de fra hinanden og blev skilt i 1878. Hun tilintetgjorde al korrespondance og manuskripter fra Holger Drachmann, som hun var i besiddelse af. Eva skriver i sin bog "Vilhelmine, min mor":
![]() |
De skiltes efter 4 års ægteskab. Som digterens muse var Vilhelmine gået ind til et samliv, om hvis alvor og vanskeligheder ingen af dem havde det mindste begreb. Af de to var hun det største barn. Hun nåede ikke at blive voksen, før det hele var forbi. Som gammel reflekterede hun over hvor skæbnebestemt katastrofen kom... Hovedkulds dumpede hun fra den lille by ind i den store skare af "Det moderne gennembruds mænd", der samledes hos det unge par på hotel Phønix. Hun havde ikke begreb om den mindste husførelse. Hun fortalte selv, hvordan hun gik ind til slagter Arildsen og bad om et stykke inderlår og bønligt tilføjede hun "men endelig ikke for nær ved halsen". Hun havde jo i barndommen og hele opvæksten intet nyttigt foretaget sig - intet andet end at drømme. - Eva Drachmann | ![]() |
4. november 1878 blev hun gift med proprietær Valdemar Hilarius-Kalkau. De flyttede til Sydsjælland og levede ulykkeligt til han døde i 1925 73 år gammel. Hun døde i 1935 i en alder af 83 år.