2. Slesvigske Krig blev udkæmpet mellem på den ene side Preussen og Østrig og på den anden Danmark 1. februar – 20. juli 1864.
Krigen indledtes i februar, hvor preusserne og østrigerne angreb Dannevirke, hvilket i første omgang blev slået tilbage. Imidlertid indså danskerne, at det kun var en stakket frist, idet angriberne kunne udnytte den strenge vinter og gå uden om voldanlægget på tilfrosne moseområder, og overgeneral de Meza besluttede at trække de danske styrker tilbage til forskansningerne ved Dybbøl. Denne manøvre var ikke populær i Danmark og kostede de Meza positionen som overgeneral.
Preusserne og østrigerne fulgte efter danskerne, og der fulgte et par måneder med svære bombardementer af de danske stillinger ved Dybbøl. Kampene her kulminerede med et stort fremstød fra preusserne 18. april, hvorved danskerne blev tvunget tilbage til Als. Tilbage til at modstå angrebet var bastionen i Fredericia, men regeringen troede ikke på dennes styrke og lod den rømme, hvorpå preusserne og østrigerne besatte Jylland til Limfjorden.
Da parterne ikke kunne opnå enighed om grænsedragningen på London-konferencen, fortsatte krigen med erobringen af Als i dagene omkring 1. juli samt yderligere spredte sammenstød, men danskernes nederlag var klart, og fredskonferencen i Wien endte med, at Danmark mistede hertugdømmerne Holsten, Lauenborg og Slesvig (Sønderjylland) helt op til Kongeåen. (Læs mere..)