Conwy Castle er en middelalderfæstning i Conwy på nordkysten af Wales. Den blev bygget af Edvard 1. under hans erobring af Wales mellem 1283 og 1289. Fæstningen blev bygget som en del af større projekt med en mur omkring Conwy, og de samlede udgifter til forsvarsværkerne var omkring £15.000, en enorm sum. Over de næste århundreder spillede slottet en vigtig rolle i flere krige. Det modstod belejringen af Madog ap Llywelyn i vinteren 1294–95, fungerede som midlertidigt tilfulgtssted for Richard 2. i 1399 og blev okkuperet i adskillige måneder af soldater, som var loyale mod Owain Glyndŵr i 1401 under det walisiske oprør.
Efter udbruddet af den engelske borgerkrig i 1642 blev slottet brugt af soldater, der var loyale mod Charles 1. De overgav sig i 1646 til rundhovedernes hær. I kølvandet blev fæstningen delvis ødelagt af rundhovederne for at forebygge brugen af den i et eventuelt oprør og blev ødelagt fuldstændigt i 1665, da alt jern og bly blev fjernet og solgt. Conwy Castle blev et yndet motiv for malere i slutningen af 1700-tallet og begyndelsen af 1800-tallet. Besøgstallet voksede og begyndende restaurering blev udført i sidste halvdel af 1800-tallet. I 1900-tallet blev ruinen forvaltet af Cadw som en turistattraktion.
UNESCO har optaget Conwy Castle på Verdensarvslisten. Den rektangulære borg er bygget af lokale og importerede sten og fylder højderyggen ud til kysten, hvor den oprindeligt lå ud til et vigtigt overgangssted over floden Conwy. Den er opdelt i en indre og en ydre borggård, der bliver forsvaret af otte store tårne og to forborge med en lønport, der fører ned til floden, så slottet kan få nye forsyninger fra søsiden. På borgen er bevaret de tidligst overlevende machicoulis af sten i Storbritannien. I tråd med andre edvardianske slotte i det nordlige Wales har Conwys arkitektur tætte forbindelser til dem, der findes i Kongedømmet Sardinien fra samme periode, formentlig som følge af arkitekten James af Saint Georges sardiske afstamning. (Læs mere..)