The Dark Side of the Moon er det ottende studiealbum af den engelske progressive rockgruppe Pink Floyd og blev udgivet i marts 1973. Konceptalbummet bygger på idéer, bandet fik under deres liveshows og tidligere indspilninger, men albummet mangler den udvidede instrumentale udflugt, der karakteriserede deres musik, efter det grundlæggende medlem, hovedkomponisten og sangskriveren Syd Barrett forlod bandet i 1968. The Dark Side of the Moons temaer omhandler konflikt, grådighed, tidens gang og psykisk sygdom, hvoraf sidstnævnte delvist var inspireret af Barretts forværrende psykiske tilstand.
Albummets numre blev spillet på en turné adskillige måneder, inden studieindspilningen begyndte. Det nye materiale blev finpudset under turnéen og indspillet i to omgange; først i 1972 og sidenhen i 1973 i Abbey Road Studios i London. Bandet brugte nogle af de mest avancerede indspilningsteknikker fra den tid, heriblandt flersporet indspilning og looping. Parallelle synthesizere blev brugt på adskillige numre, og en række filosofiske citater fra interviews blev ligeledes brugt på albummet. Teknikeren Alan Parsons var ansvarlig for en del af de mest bemærkelsesværdige lyde på albummet, heriblandt Clare Torrys vokal, der blev sunget uden ord.
The Dark Side of the Moon blev en øjeblikkelig success, og toppede Billboard 200 en uge og forblev i øvrigt på hitlisten i 741 uger fra 1973 til 1988, længere end noget andet album i historien. Med omkring 45 millioner kopier solgt er det Pink Floyds kommercielt mest succesfulde album og et af de bedst sælgende album verden over. Derudover er Dark Side of the Moon et af Pink Floyds mest populære album blandt fans og kritikere og er ofte regnet for at være et af de bedste rockalbum nogensinde. (Læs mere..)