Asura (sanskriti ja paali keeles asura ‘mittejumal’) on india mütoloogiates jumalike olendite nimetus, sageli nimetatud ka pooljumalateks.
Kunagi olevat asurad asunud jumalate kombel Trāyastriṃśa taevas, kuni selle valitseja Indra nad sealt minema kihutas. Asurad elavad enamasti Meru mäe koobastes ja peavad jumalatega raevukaid võitlusi, kuigi jäävad alati kaotajateks. Asurate ja jumalate tüliõun on müütiline puu Tšittapātāli, mille juured asuvad asurate valdustes, viljad aga küpsevad taevas.[1]
Veedades liigitatakse jumalaid ja asuraid veel eri liiki jumalateks, hiljem muutusid asurad india mütoloogias aga deemoniteks.
Budistlikus kosmoloogias moodustavad asurad ühe kuuest olemasolu valdkonnast ning nende olekut peetakse õnnetuks.[2]
Vadžrajaanas sümboliseerivad nad kadedust.