![]() |
See artikkel räägib ettekujutusest; laeva kohta vaata artiklit Fantaasia (laev); muusikažanri kohta artiklit Fantaasia (muusika); filmi kohta vaata artiklit Fantaasia (film); kirjastuse kohta vaata artiklit Fantaasia (kirjastus); raadiosaate kohta vaata artiklit Fantaasia (raadiosaade). |
Fantaasia (vanakreeka keeles phantasia 'kujutlus') on teadlikult ebareaalne ettekujutus või inimliku ettekujutamise võime.
Antiikfilosoofias ei tähendanud fantaasia ebareaalse ette kujutamist, vaid pigem oli see vahetu tunnetuse vastuvõtmise tulemus. Seda selgitatakse läbi phantasia seotuse verbiga phainetai 'ilmnema, paistma', millest lähtuvalt on fantaasia kõik, mis inimesele mingil viisil ilmneb või paistab, st eelkõige olev. See, et ilmneb midagi, mis ei ole, on kreekaliku mõtlemise raames pigem erijuht kui reegel, mistõttu on fantaasia kreekalikus mõistmises selle võimalik ebareaalne iseloom kõrvaline. Seega võiks ütelda, et mitte inimene ei kujuta endale olevat ette, vaid olev kujutab või kujutleb end inimesele.
Fantaasia seob rangelt filosoofilises tähenduses ebareaalsusega René Descartes oma meditatsioonides, kus ta viib läbi oma radikaalse kahtluse meetodit, mille äärmuslikuks täiuseks on kahtlemine reaalsuses üldse. Fantaasia saab oma eelkõige ebareaalsusega seotud tähenduse alles uusaja filosoofias.