Sir James Richard Marie Mancham (11. august 1939 Victoria – 8. jaanuar 2017) oli Seišellide poliitik, riigi esimene president aastatel 1976–1977.
James Manchami isa oli edukas ärimees, kes saatis poja Suurbritanniasse õigusteadust õppima.
Kui Seišellide iseseisvumise plaanid teatavaks said, asutas James Mancham 1964. aastal Seišellide Demokraatliku Partei, mille juhiks ta jäi kuni 2005. aastani. Suurbritannia ülemvõimu ajal oli ta koloonia peaminister ning pani eelkõige turismi edendamise abil aluse riigi majanduslikele edusammudele. Kui Seišellid 1976. aastal iseseisvusid, valiti ta presidendiks. Ta astus ametisse 29. juunil 1976.
Juunis 1977 kõrvaldas France-Albert René James Manchami Tansaania abiga tehtud riigipöörde tulemusel võimult. Demokraatliku partei tegevus keelati 1979. aastal ning kehtima hakkas Seišellide Progressiivse Rahvarinde ainuvõim. James Mancham läks seejärel pagulusse ning tegeles Suurbritannias äriga. Aastatel 1978–1981 püüdis ta Lõuna-Aafrika Vabariigis elavate Seišelli pagulaste kaudu palgasõdurite abil Renéd võimult kukutada, kuid riigipöördekatse kukkus läbi.
Pärast France-Albert Renéd toetanud Nõukogude Liidu lagunemist demokraatia taastati ning James Mancham pöördus kodumaale tagasi ja asus taas turismiga tegelema.
Aastal 1993 kandideeris ta presidendiks. Ta sai 36,72 protsenti häältest, kuid kaotas France-Albert Renéle. 1998. aasta presidendivalimistel jäi ta 13,8 protsendiga häältest France-Albert René ja Wavel Ramkalawani järel kolmandaks. Aastal 2001 ta enam presidendiks ei kandideerinud.
James Mancham kirjutas kaks raamatut. "Paradise Raped" räägib riigipöördest ja "War on America Seen from the Indian Ocean" 11. septembri sündmustest.
Ta oli abielus Austraalia ajakirjaniku Catherine Olseniga.