Katus on ehitise ülemine osa, mis koosneb eri materjalidest ja konstruktsioonilistest elementidest ning toetub ehitise seintele ja tugedele. Katuse peamine ülesanne on kaitsta ehitist vihma, lume, päikse, temperatuuri ja tuule eest.[1] Katuse materjal ja kuju oleneb ehitise funktsioonist, materjalide kättesaadavusest, kohalikest ehitustavadest ja arhitektuurilisest disainist. Katuse ehitus on enamasti reguleeritud kohalike või riiklike eeskirjade ja normidega.[2]
Katuse katte katkestustele või läbitungimistele viidatakse kui katuseavadele, näiteks katuseakendele või mansardakendele, aga ka korstnale. Katuse kõrgus on vertikaalne mõõde räästa servast harjani. Katuse üleripp on horisontaalne kaugus räästa serva ja välisseina välisserva vahel. Katusekalle kirjeldab katusepinna kalde järskust. Tavaliselt antakse see nurgana kraadides, mõnikord ka protsentides.
Enamiku katuste puhul saab eristada katusekonstruktsiooni (kandekonstruktsiooni) ja katusekatet.