Louis Leroy | |
---|---|
![]() | |
Sünniaeg |
Louis Joseph Leroy 11. juuli 1812 |
Surmaaeg | 30. juuli 1885 (73-aastaselt) |
Louis Leroy (11. juuli 1812 Pariis – 30. juuli 1885 Pariis) oli prantsuse ajakirjanik, kunstikriitik, graveerija, maalikunstnik ja näitekirjanik, kuid ajalukku on ta läinud eelkõige oma satiirilise retsensiooniga väljaandes Le Charivari, milles ta kritiseeris impressionistide esimesest näitusest, andes niimoodi kogemata sellele kunstivoolule nime.
Leroy kirjutas oma näitust mahategeva retsensiooni vaatajatevahelise dialoogi vormis. Pilgates nõnda ühe tollel ajal tundmatu kunstniku maali, pani ta artiklile pealkirjaks "Impressionistide näitus". Leroy kuulutas, et Claude Monet' "Impressioon. Tõusev päike" (Impression, soleil levant) on parimal juhul visand ning seda saab vaevalt pidada lõpetatud kunstiteoseks.
„ | Impressioon – ma olin selles kindel. Ma just ütlesin endale: et see avaldas mulle muljet, pidi selles olema mingi mulje (...) ja milline vabadus, milline töötluse kergus! Embrüonaalses seisundis tapeet on lõpetatum kui see meremaal. | “ | Louis Leroy |
Näitus ise (Exposition des Impressionnistes) peeti fotograaf Nadari salongis ja oli organiseeritud Société anonyme des peintres, sculpteurs et graveurs'i (Anonüümse maalijate, skulptorite ja graveerijate seltsi) poolt. Ühendusse kuulusid Camille Pissarro, Claude Monet, Alfred Sisley, Edgar Degas, Pierre-Auguste Renoir, Paul Cézanne, Armand Guillaumin ja Berthe Morisot.
Kunstnikud võtsid termini kiiresti omaks ja nüüdseks on sellest kujunenud nimetus ühele kunstiajalugu enim mõjutanud voolule.