![]() |
See artikkel räägib üldmõistest; teiste tähenduste kohta vaata peegel (täpsustus); |
Peegel on sileda ja tugevasti valgust peegeldava pinnaga keha, mis tekitab esemetest, sealhulgas valgusallikatest optilisi kujutisi.[1]
Peegli tööpõhimõte, valguskiirte käik peeglis on väga lihtne, kui piirduda klassikalise füüsikaga ja mitte minna kvantfüüsikasse. Valguskiir langeb peegli pinnale ja põrkub sellelt tagasi, kusjuures langemisnurk võrdub peegeldumisnurgaga. Kui valguskiir langeb peegli pinnaga risti, siis peegeldub ta täpselt sinna, kust tuli.
Tänapäeval valmistatakse peegleid peegeldava metallikihiga kaetud klaasist. Sealjuures kasutatakse mitmesuguseid metalle: hõbedat, kulda, alumiiniumi, pallaadiumi, plaatina, pliid, kroomi, niklit ja teisigi.[1]
Peeglid kuuluvad koos läätsedega paljude astronoomias ja fotograafias kasutatavate seadmete koosseisu.[1]
Lihtsaim on tasapeegel, mida kasutatakse tualettesemena või optikariistades (nt periskoop, laser) valguskiirte suuna muutmiseks. Tasapeegel tekitab aberratsioonivabu kujutisi[1]. Valmistatakse ka mitmesuguseid nõgus- ja kumerpeegleid, millel on olemas kõik aberratsioonid peale kromaatilise[1]. Nõguspeegleid kasutatakse laialdaselt teleskoopides, prožektorites ja tsoonsulatusseadmetes[1].
Optiliste peeglitega analoogsed on akustilised või elektromagnetilised peeglid, mida kasutatakse heli või elektromagnetkiirte kimbu suunamiseks ja koondamiseks.