Reostaat on peamiselt tugevvoolutehnikas kasutatav muuttakisti, mille takistus on sujuvalt või astmeliselt muudetav.
Reostaat koosneb takisti(te)st ja liugurist. Takistid on tavaliselt takistustraadist, mis on mähitud rõngakujulisele või sirgele isoleermaterjalist alusele. Liugurit saab liigutada mööda takistustraadi keerde või kontaktpindu, mis on ühendatud keerdudest tehtud harunditega (haruühenduste ehk väljavõtetega). Esimesel juhul muutub takistus sujuvalt, teisel astmeliselt (ka sel juhul ilma katkestuseta).
Reostaat on olnud kasutusel peamiselt voolutugevuse reguleerimiseks (näiteks elektrimootori käivitusvoolu piiramiseks või mootori pöörlemiskiiruse muutmiseks). Reostaat ühendatakse siis toitevoolu ahelasse järjestikku nii, et liugkontakt on ühendatud ühe otskontaktiga.
Reostaadi põhimõtte töötas välja Briti füüsik Charles Wheatstone 1840. aastal.