![]() | Artiklis ei ole piisavalt viiteid. |
![]() | See artikkel vajab toimetamist. (Juuli 2012) |
Saksamaa mediatisatsioon oli rida mediatisatsioone ja ilmalikustamisi, mis toimusid Saksamaal aastatel 1795–1814, Prantsuse revolutsiooni ajastu lõpufaasis ja edasi Napoleoni ajastul.
Mediatisatsioon või otse keisrile alluvate valduste kaotamine oli mureneva Saksa-Rooma riigi osastisriigi teise riiki annekteerimise protsess, jättes annekteeritud vürstile sageli mõningaid õigusi. Ilmalikustamine oli kiriklike valduste, mida haldas vaimulik valitseja nagu piiskop või abt, ilmalikeks valdusteks ümberjaotamine.
Pärast Karolingide impeeriumi kokkuvarisemist Saali tavaõigusega ette nähtud pärandi võrdse jagunemise ja feodalismi tõusu tõttu killunes enamik Euroopast väikesteks, sõltumatuteks riigikesteks. Järgnevad Saksa kuningad ja Saksa-Rooma keisrid omandasid ilmaliku võimu paljudes piiskopkondades, abtkondades ja kloostrites ning andsid ka vabalinna õigused paljudele linnadele ja küladele kogu Saksamaal. Erinevalt Lääne-Euroopa unitaarriikidest, nagu Suurbritannia, Prantsusmaa või Hispaania, ei olnud Saksa kuningad võimelised koondama oma valdusi täielikult tsentraliseeritud kuningriiki, nii tuli Saksamaal sajandite jooksul koosneda mitte vähem kui 300 peaaegu suveräänsest riigist.
Mediatisatsiooniprotsessi ümbritsevaid pikaajalisi tegevusi on tavaliselt seostatud Prantsuse välisministri Talleyrandiga. Riikidelt, kes said kasu või pääsesid mediatisatsioonist, eeldati tasu maksmist ja liitude loomist Prantsuse vabariigi, edasi uue Napoleoni keisririigiga.