Bjarni Benediktsson | |
---|---|
![]() |
|
Islannin pääministeri | |
14. marraskuuta 1963 – 10. heinäkuuta 1970
|
|
Edeltäjä | Ólafur Thors |
Seuraaja | Jóhann Hafstein |
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 30. huhtikuuta 1908 Reykjavík |
Kuollut | 10. heinäkuuta 1970 (62 vuotta) Þingvellir |
Kansalaisuus |
![]() |
Vanhemmat | Benedikt Sveinsson ja Guðrún Pétursdóttir |
Puoliso |
Valgerður Tómasdóttir (v. ja k. 1935) Sigríður Björnsdóttir(v. 1943) |
Lapset | Björn Bjarnason (s. 1944), Guðrún Bjarnadóttir (s. 1946), Valgerður Bjarnadóttir (s. 1950), Anna Bjarnadóttir (s. 1955) |
Tiedot | |
Puolue | Itsenäisyyspuolue |
Bjarni Benediktsson (30. huhtikuuta 1908 – 10. heinäkuuta 1970) oli islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka toimi Islannin pääministerinä vuodesta 1963 kuolemaansa asti vuoteen 1970. Hän istui kansanedustajana Alltingissä vuosina 1942–1970.
Bjarni syntyi Reykjavíkissä. Hänen isänsä oli kansanedustaja Benedikt Sveinsson. Hän opiskeli oikeustiedettä Islannin yliopistossa ja valmistui vuonna 1930, minkä jälkeen hän opiskeli valtio-oikeutta Berliinissä. Vuosina 1932–1940 hän toimi oikeustieteen professorina Islannin yliopistossa ja vuosina 1940–1947 Reykjavíkin pormestarina. Vuosina 1942–1943 hän toimi Alltingin 2. varapuhemiehenä. Vuonna 1947 hänet nimitettiin ulkoasiain- ja oikeusministeriksi, jossa virassa hän toimi vuoteen 1953 asti; vuosina 1949–1950 virkanimike oli ulkoasiain-, oikeus- ja opetusministeri. Vuosina 1953–1956 hän toimi oikeus- ja opetusministerinä. Vuosina 1956–1959 hän toimi Morgunblaðið-sanomalehden päätoimittajana. Vuonna 1959 hän toimi Alltingin puhemiehenä. Vuosina 1959–1963 hän toimi oikeus-, kirkollis-, terveys- ja teollisuusministerinä; syyskuusta joulukuuhun 1961 hän oli vapautettuna tästä ministerinvirasta ja toimi virkaatekevänä pääministerinä Ólafur Thorsin sijaisena. Vuonna 1961 hänet valittiin itsenäisyyspuolueen puheenjohtajaksi. Vuonna 1963 hänet nimitettiin pääministeriksi, jossa virassa hän toimi kuolemaansa saakka.[1]
Bjarni kuoli vuonna 1970 pääministerin kesäasunnon tulipalossa Þingvellirissä. Tulipalossa kuolivat myös hänen vaimonsa Sigríður Björnsdóttir ja heidän neljävuotias lapsenlapsensa Benedikt Vilmundarson.[2]