Drakensalmi on merialue, joka erottaa Etelä-Amerikan eteläisimmän kärjen eli Kap Hornin Eteläisistä Shetlandsaarista ja Grahaminmaasta Antarktiksella.[1] Näin ollen Drakensalmi yhdistää Tyynen valtameren ja Atlantin valtameren eteläisimmät osat toisiinsa.[2] Drakensalmen läpi virtaa Antarktista kiertävä kylmä Länsituulten virta.
Ennen Panaman kanavan avautumista vuonna 1914 ainoa kulkukelpoinen merireitti Tyynenmeren ja Atlantin välillä oli kierros Etelä-Amerikan ympäri.[1][2] Drakensalmen lisäksi vaihtoehtoja olivat Tulimaan saariston ja mantereen välinen Magalhãesinsalmi tai Tulimaan saarten välistä kulkeva Beaglensalmi. Viimeksi mainitut ovat kuitenkin kapeita, joten monet purjelaivat seilasivat aikanaan mieluummin Drakensalmen aavojen vesien kautta niiden vaikeista meriolosuhteista huolimatta. Kap Hornin kiertäneitä kauppa-alusten kapteeneja kutsutaan kaphoornareiksi.[3]
Drakensalmi on nimetty englantilaisen varhaisen maailmanympäripurjehtijan Sir Francis Draken mukaan.[2] Draken purjehdittua Magalhãesinsalmen läpi syyskuussa 1578 hänen laivansa ajautui tuulen mukana avomerelle kauas etelään, mikä antoi ymmärtää, että Tyynenmeren ja Atlantin välillä on yhteys. Ensimmäinen Drakensalmen läpi purjehtinut oli tiettävästi alankomaalainen Willem Schouten vuonna 1616.[4][5]
Fossilisoituneiden kalanhampaiden perusteella tehdyn ajoituksen mukaan Drakensalmi avautui 41 miljoonaa vuotta sitten, kun Etelä-Amerikan Antarktikseen yhdistänyt maakannas katkesi. Tyynenmeren ja Atlantin yhdistyttyä syntyi Antarktista kiertävä Länsituulten virta, jonka uskotaan vaikuttaneen merkittävästi tuolloin vielä verraten lämpimän ilmaston omanneen mantereen kylmenemiseen ja jääpeitteen syntyyn muutamia miljoonia vuosia myöhemmin.[6]