Esa Kaitila | |
---|---|
![]() Kaitila vuonna 1962 |
|
Suomen valtiovarainministeri | |
Virolaisen hallitus
12.9.1964–26.5.1966 |
|
Edeltäjä | Esko Rekola |
Seuraaja | Mauno Koivisto |
Suomen kauppa- ja teollisuusministeri | |
Sukselaisen I hallitus
27.5.1957–28.11.1957 |
|
Edeltäjä | Kauno Kleemola |
Seuraaja | Lauri Kivekäs |
Kansanedustaja | |
21.7.1951–4.4.1966
|
|
Ryhmä/puolue | Liberaalisen kansanpuolueen eduskuntaryhmä |
Vaalipiiri | Helsingin kaupungin vaalipiiri |
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 22. huhtikuuta 1909 Viipuri |
Kuollut | 18. kesäkuuta 1975 (66 vuotta) Helsinki |
Arvonimi | professori (1966) |
Tiedot | |
Puolue |
Suomen Kansanpuolue (1951–1965) Liberaalinen Kansanpuolue (1965–1966) |
Koulutus | filosofian tohtori (1950) |
Esa Heikki Kaitila (22. huhtikuuta 1909 Viipuri – 18. kesäkuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen professori, liberaali poliitikko, ministeri sekä Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen.[1]
Kaitila oli Suomen Kansanpuolueesta (1951–1965) ja Liberaalisen kansanpuolueesta valittu (1965–1966) kansanedustaja ja ministeri (Sosiaaliministeri 1953–1954, II valtiovarainministeri 1953–1954, kauppa- ja teollisuusministeri 1957, pääministerin sijainen 1957 ja valtiovarainministeri 1964–1966).
Lisäksi hän loi mittavan yliopistouran. Hän oli muun muassa Kauppakorkeakoulun liiketaloustieteen opettaja 1939–1945, liiketaloustieteen dosentti 1946–1975, Helsingin yliopiston liiketaloustieteen dosentti 1945–1957 ja 1962–1975, Turun kauppakorkeakoulun liiketaloustieteen professori 1950–1957, professori 1958–1960, vararehtori 1950–1957, kansantaloustieteen professori 1950–1953 sekä Helsingin yliopiston lainopillisen tiedekunnan kansantaloustieteen apulaisprofessori 1957–1962.[2]
Hän hoiti myös Valtiokonttorin pääjohtajan virkaa (1962–1972), oli Teollisuuslehden päätoimittaja (1945–1954) sekä tuli valituksi presidentin valitsijamieheksi kolmesti (presidentinvaali 1950, 1956 ja 1962).
Opiskeluaikanaan Kaitila kuului Akateemiseen Karjala-Seuraan. Esa Kaitilan isä oli professori Ilmari Kaitila.[3]