Gentrifikaatio (engl. gentrification < gentry 'herrasväki') tarkoittaa kaupunginosan muutosta keskiluokkaisen väestön muuttaessa aiemmin työväenluokkaiselle alueelle. Tämän seurauksena alue kehittyy ja rauhoittuu, mutta samalla asumiskustannukset nousevat, minkä johdosta alkuperäiset asukkaat joutuvat usein muuttamaan pois.[1]
Ensimmäiset tulijat ovat tyypillisesti luovaa luokkaa eli taiteilijoita, muusikoita ja opiskelijoita, jotka kaipaavat huokeita asuntoja ja työtiloja, ja jotka sietävät karheitakin asuinalueita. Kun tämä muuttajien ensimmäinen aalto on kunnostanut omat asuintalonsa, kaupunki aloittaa puolestaan alueen puistojen, katujen ja liikealueiden kunnostamisen. Tämä johtaa alueen kiinteistökaupan vilkastumiseen, kun sijoittajat ostavat kiinteistöjä joko kunnostusta tai uudelleenrakennusta ajatellen. Kun alueelle nousee uusia asuntoja ja liikkeitä, sinne muuttaa lisää keskiluokkaista väkeä. Entisillä asukkailla ei enää ole varaa asua kotikulmillaan kiinteistöverojen ja vuokrien kohottua, mikä voi aiheuttaa ristiriitoja näiden kahden väestöryhmän välillä. Joskus poismuuttajat joutuvat kodittomiksi tai asumaan väliaikaisissa asunnoissa tai telttakylissä.[1]
Kaupunki hyötyy gentrifikaatiosta verotulojen ja sijoitusten kasvun sekä rikollisuuden vähenemisen muodossa. Gentrifikaatiota pyrkivät edistämään etenkin poliitikot, vuokranantajat, saneeraajat ja alueelle muuttajat itse. Gentrifikaatiota vastustavat alueiden alkuperäiset asukkaat.[1]