Henri Bergson | |
---|---|
![]() |
|
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 18. lokakuuta 1859 Pariisi, Ranska |
Kuollut | 4. tammikuuta 1941 (81 vuotta) Pariisi, Ranska |
Kirjailija | |
![]() Nimikirjoitus |
|
Palkinnot | |
Aiheesta muualla | |
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta |
|
Henri-Louis Bergson (18. lokakuuta 1859 Pariisi, Ranska – 4. tammikuuta 1941 Pariisi) oli ranskalainen filosofi, joka oli vaikutusvaltainen ainakin kotimaassaan Ranskassa, vaikka liikkuikin valtavirran suuntausten ulkopuolella. Bergson oli yksi aikansa ”muotifilosofeista”.[1] Hän sai kirjallisuuden Nobel-palkinnon vuonna 1927.[2]
Bergsonin pääteokset ovat Essai sur les données immédiates de la conscience (1889), Matiere et Memoire (’Materia ja muisti’, 1896) ja L’Evolution créatrice (’Luova kehitys’, 1907). Bergsonilta on suomennettu teokset Henkinen tarmo (1919) ja Nauru: tutkimus komiikan merkityksestä (1900).