Iivana Julma | |
---|---|
![]() Iivana IV. Arkeologi ja antropologi Mihail Gerasimovin hallitsijan kallon mukaan vuonna 1963 tekemä kasvorekonstruktio. | |
Venäjän tsaari | |
Valtakausi | 16. tammikuuta 1547 – 28. maaliskuuta 1584 |
Kruunajaiset | 16. tammikuuta 1547 |
Seuraaja | Fjodor I |
Moskovan suuriruhtinas (Venäjän hallitsija) | |
Valtakausi | 3. joulukuuta 1533 – 16. tammikuuta 1547 |
Edeltäjä | Vasili III |
Syntynyt |
25. elokuuta 1530 Moskova, Moskovan Venäjä |
Kuollut |
28. maaliskuuta 1584 (53 vuotta) Moskova, Moskovan Venäjä |
Puoliso |
Anastasia Romanovna Maria Temrjukovna Marfa Sobakina Anna Koltovskaja Anna Vasiltšikova Vasilisa Melentjeva Maria Nagaja |
Lapset |
Anna Maria Dmitri Ivan Jevdokia Fjodor I Vasili Dmitri Ivanovitš |
Suku | Rurik |
Isä | Vasili III |
Äiti | Jelena Vasiljevna Glinskaja (1510–1538) |
Uskonto | ortodoksi |
Iivana Julma eli Iivana IV (ven. Ива́н IV Васи́льевич); (25. elokuuta 1530 Moskova, Moskovan ruhtinaskunta – 28. maaliskuuta (J: 18. maaliskuuta) 1584 Moskova, Moskovan Venäjä) oli Moskovan ruhtinas vuosina 1533–1547 ja myöhemmin Venäjän ensimmäinen tsaari vuodesta 1547 aina kuolemaansa asti.[1]
Alkukielisessä nimityksessä Ivan Groznyi (ven. Ива́н Гро́зный) sana groznyi ei tarkoita julmaa, vaan toisaalta enemmänkin ”hirmuista”, pelonsekaista kunnioitusta herättävää, toisaalta suurta, suurenmoista. Venäläisessä traditiossa hänestä käytetään nimitystä Ivan Vasiljevitš isänsä ja edeltäjänsä Vasili III:n mukaan.[1]
Iivana muistetaan parhaiten julmuudestaan ja vainoharhaisuudestaan, mutta hänen valtakaudellaan Venäjä myös laajeni huomattavasti; Moskovan Venäjä valloitti Kazanin, Astrahanin ja Siperian kaanikunnat ja Venäjästä tuli yksi maailman suurimmista valtioista. Toisaalta Iivana menestyi kehnosti Liivinmaan liittoa, Ruotsia, Tanskaa ja Puola-Liettuaa vastaan käymässään sodassa. Iivana oli hyvin väkivaltainen henkilö ja sitkeästi toistellun legendan mukaan surmasi poikansa ja perijänsä Ivanin. Tämän kuolema johti 20 vuotta myöhemmin Venäjää varhaiskeskiajalta saakka hallinneen Rurikin dynastian päättymiseen, koska Iivanan toinen poika ja seuraaja Fjodor I kuoli lapsettomana.
Venäjän myöhemmistä johtajista esimerkiksi Josif Stalin käytti Iivana Julman luonnetta ja saavutuksia historiallisena perusteluna julmalle hallinnolleen.[2][3][4]