Josep Borrell | |
---|---|
![]() Borrell vuonna 2020 |
|
EU:n ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja | |
Von der Leyenin komissio
1.12.2019– |
|
Edeltäjä | Federica Mogherini |
Espanjan ulkoministeri | |
7. kesäkuuta 2018 – 2019
|
|
Pääministeri | Pedro Sánchez |
Edeltäjä | Alfonso Dastis |
Seuraaja |
Margarita Robles (oto) Arancha González Laya |
Euroopan parlamentin puhemies | |
20. heinäkuuta 2004 – 16. tammikuuta 2007
|
|
Edeltäjä | Pat Cox |
Seuraaja | Hans-Gert Pöttering |
Euroopan parlamentin jäsen | |
2004–2009
|
|
Espanjan julkisten töiden ministeri | |
12. maaliskuuta 1991 – 5. toukokuuta 1996
|
|
Edeltäjä | Javier Sáenz de Cosculluela |
Seuraaja | Rafael Arias-Salgado |
Majadahondan kunnanvaltuuston jäsen | |
19. huhtikuuta 1979 – 8. tammikuuta 1983
|
|
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 24. huhtikuuta 1947 La Pobla de Segur, Lleida, Espanja |
Kansalaisuus |
![]() |
Tiedot | |
Puolue | Espanjan sosialistinen työväenpuolue |
Tutkinnot |
Madridin teknillinen yliopisto, Stanfordin yliopisto, Universidad Complutense de Madrid |
Josep Borrell Fontelles (s. 24. huhtikuuta 1947 La Pobla de Segur) on espanjalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän oli Pedro Sánchezin hallituksen ulkoministeri ennen kuin hänet valittiin Euroopan unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkeaksi edustajaksi 2019.[1][2]
Borrell oli Euroopan parlamentin jäsen 2004–2009 ja Euroopan parlamentin puhemies 2004–2007. Hän toimi Felipe Gonzálezin hallituksen julkisten töiden ministerinä 1990-luvulla.
Borrell on valmistunut ilmailualan insinööriksi 1969 Madridin teknillisestä yliopistosta ja kauppatieteiden tohtoriksi Universidad Complutense de Madridista. Hän on opiskellut myös Stanfordin yliopistossa ja Instituto Francés del Petróleo de París'ssa.[3]
Borrell liittyi 1975 Francon aikana vielä laittomaan sosialistipuolueeseen (PSOE). Hänet valittiin Majadahondan valtuustoon 1979 Espanjan ensimmäisissä demokraattisissa paikallisvaaleissa. Vuonna 1984 pääministeri Felipe González nimitti hänet valtiovarainministeriksi. Vuonna 1991 hänestä tuli julkisten töiden ministeri ja ympäristöministeri.[4]
Syyskuussa 2006 Borrell väitti tanskalaisen uutistoimisto Ritzaun mukaan, etteivät Pohjoismaat kokeneet sotaa, minkä tulkittiin tarkoittaneen toista maailmansotaa. Tällä hän viittasi Pohjoismaissa ja Alankomaissa paljon nimiä keränneeseen Oneseat-kampanjaan ja siihen, että Strasbourgin asema Euroopan parlamentin virallisena kotipaikkana on Ranskan ja Saksan sovinnon symboli.[5] Borrell pyysi Pohjoismaita koskenutta lausuntoaan anteeksi 29. syyskuuta sanoen tarkoittaneensa vain Ruotsia.
Borrell on kuvannut Venäjää ”vanhaksi viholliseksi”, väittänyt, että ”amerikkalaisten piti tappaa vain neljä intiaania” ennen itsenäistymistä ja tuominnut Yhdysvaltain ”cowboy”-politiikan koskien Venezuelaa. Hän vastustaa Katalonian itsenäistymispyrkimyksiä.[6]
Josep Borrellille on myönnetty Kaarle III:n ritarikunnan suurristi (1996) ja Isabella Katolilaisen ritarikunnan suurristi (2000).[7][8]