Kaarle I | |
---|---|
![]() | |
Romanian kuningas | |
Valtakausi | 15. maaliskuuta 1881 – 10. lokakuuta 1914 |
Kruunajaiset | 10. toukokuuta 1881 |
Seuraaja | Ferdinand I |
Syntynyt |
20. huhtikuuta 1839 Sigmaringen, Saksan liitto |
Kuollut |
10. lokakuuta 1914 Sinaia, Romanian kuningaskunta |
Puoliso | Elisabet |
Lapset | Maria |
Koko nimi | Karl Eitel Friedrich Zephyrinus Ludwig von Hohenzollern-Sigmaringen |
Suku | Hohenzollern-Sigmaringen |
Isä | Kaarle Anton |
Äiti | Josefiina |
Uskonto | roomalaiskatolilaisuus |
Nimikirjoitus |
![]() |
Kaarle I (Karl Eitel Friedrich Zephyrinus Ludwig von Hohenzollern-Sigmaringen) (20. huhtikuuta 1839 – 10. lokakuuta 1914) oli Romanian ruhtinas vuodesta 1866 ja kuningas vuodesta 1881.[1] Hän oli Romanian ensimmäinen Hohenzollern-Sigmaringen-suvun valtionpäänmies. Suku hallitsi Romaniaa vuoden 1947 tasavallaksi julistamiseen asti. Kaarle I:n isä oli saksalaisen Hohenzollern-Sigmaringenin ruhtinaskunnan viimeinen ruhtinas Kaarle Anton.
Kaarle johti hallituskaudellaan henkilökohtaisesti maansa armeijaa vuosina 1877–1878 käydyssä Venäjän–Turkin sodassa, jonka seurauksena Romania itsenäistyi täysin osmanien vallasta Berliinin sopimuksella 1878. Kaarlen valtakauden lopulle osui myös toinen Balkanin sota, jonka jälkeen solmitussa Bukarestin rauhassa Romania sai Bulgarialta Etelä-Dobrudžan 1913.
Kaarle solmi vuonna 1869 avioliiton Wiedin prinsessa Elisabetin (1843–1916) kanssa. Pariskunnalla oli ainoastaan yksi tytär, Marie (1870–1874), joka lisäksi eli vain kolmevuotiaaksi. Kruununperimyksen turvaamiseksi Kaarle adoptoi vuonna 1888 veljenpoikansa Ferdinandin, joka nousikin Romanian valtaistuimelle Kaarlen kuoltua 10. lokakuuta 1914, vain vähän sen jälkeen kun ensimmäinen maailmansota oli syttynyt.