Louis Archinard (11. helmikuuta 1850 Le Havre – 8. toukokuuta 1932 Villiers-le-Bel) oli ranskalainen siirtomaa-ajan kenraali.
Archinard syntyi protestanttiseen[1] opettajaperheeseen ja valmistui Palaiseaun polyteknisestä koulusta. Hän liittyi laivaston tykistöön juuri ennen Saksan–Ranskan sotaa. Vuosina 1876–1878 Archinard toimi asevaraston kapteenina Saigonissa ja vuonna 1880 hänet lähetettiin ensimmäisen kerran Länsi-Afrikkaan. 1880-luvun alussa Archinardista tuli Ranskan Länsi-Afrikan laajentamista suunnitelleen Gustave Borgnis-Desbordesin upseeripiirin jäsen. Hän palasi Afrikkaan Ylä-Senegalin ylikomendanttina vuonna 1888 ja valloitti Ségoun vuonna 1890. Samana vuonna Archinard nimitettiin Ranskan Sudanin ylikomendantiksi ja myöhemmin varakuvernööriksi. Hän yritti pystyttää uudelleen Segun bambaravaltakunnan, johti viimeisten tukulorikaupunkien valtausta ja palasi vuonna 1893 Ranskaan, jossa hän suunnitteli Samori Tourén mandinkavaltakunnan tuhoamista. Myöhemmin hän suunnitteli Joseph Gallienin johtamaa Madagaskarin valtausta ja saatuaan vuonna 1897 ylennyksen kenraaliksi toimi prikaatinkomentajana Kotšinkiinassa.[2]
Vuonna 1904 Archinardista tuli Ranskan armeijan päämajan nuorin kenraali. Vuonna 1914 hänet nimitettiin siirtomajoukkojen raha-asioiden ylitarkastajaksi. Archinard jäi eläkkeelle vuonna 1915, mutta osallistui vielä Puolan armeijan perustamiseen vuonna 1919.[2]
Archinard muistetaan Ranskan Sudanin valloittajana ja epäsuoran alkuasukashallinnon kehittäjänä. Hän oli keskeisiä toimijoita armeijan imperialismissa, joka väheksyi siviiliviranomaisten määräyksiä.[1]