Veli-Mikko Korhonen (14. lokakuuta 1936 – 19. elokuuta 1991) toimi urallaan mm. Helsingin yliopiston humanistisessa tiedekunnassa suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen henkilökohtaisena ylimääräisenä professorina vuosina 1973–1991.[1][2]
Korhonen tuli ylioppilaaksi Kuopion klassillisesta lyseosta (1955). Helsingin yliopistosta hän valmistui filosofian kandidaatiksi (1959), lisensiaatiksi (1965) ja edelleen tohtoriksi (1969). Hän teki opinto- ja tutkimusmatkoja Unkariin (1960) sekä Neuvostoliittoon (1965, 1975 ja 1976). Helsingin yliopiston dosentti hän oli vuosina 1967–1973.[2]
Työurallaan Korhonen toimi tutkijana (votjakin murresanakirjatyössä 1960–1967), Helsingin yliopiston suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen tilapäisenä assistenttina (1967), valtion humanistisen toimikunnan nuorempana tutkijana (1967–1970) ja vanhempana tutkijana (1970–1973), jolloin hän toimi myös Münchenin yliopiston vierailevana professorina (1969–1970) ja Turun yliopiston suomen kielen virkaa tekevänä professorina (syyslukukauden 1970). Helsingin yliopiston suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen henkilökohtainen ylimääräinen professori hän oli vuosina 1973–1991, jona aikana hän hoiti varsinaisen professorin virkaa useaan otteeseen, ekä Suomen Akatemian tutkijaprofessori vuosina 1990–1991.[2]
Korhonen oli aktiivinen suomalais-ugrilaisiin ja erityisesti saamelaiskieliin liittyvien aiheiden tutkija ja suurella panoksella mukana myös aihepiiriä sivuavassa järjestötyössä. Hän toimi Savolaisen osakunnan inspehtorina (1975–1983).[2]
Mikko Korhonen oli naimisissa Eeva Riitta Linkolan kanssa (1957–1982) ja professori Ulla-Maija Kulosen kanssa (vuodesta 1984 kuolemaansa saakka).[2][1]