Paul Marie Verlaine (30. maaliskuuta 1844 Metz, Ranska – 8. tammikuuta 1896 Pariisi, Ranska[1]) oli ranskalainen runoilija.[2]
Verlainen alkoholin ja häväistysjuttujen sävyttämä yksityiselämä näkyi hänen tuotannossaan. Niinpä vuoden 1870 kokoelmassa morsiamelle omistetut runot kuvasivat suhteen tulevaa epäonnistumista. Yksi hänen parhaista kokoelmistaan on Sagesse (1881), joka on osittain kirjoitettu vankeudessa.[3] Hän ampui rakastajaansa Arthur Rimbaudia juovuspäissään mustasukkaisuusdraaman päätteeksi ja joutui vankilaan kahdeksi vuodeksi. Hän vietti alkoholin sävyttämää elämää mutta oli samalla Ranskan johtava lyyrikko. Esikoiskokoelma Poèmes Saturniens ilmestyi 1866. Hän kirjoitti muistelmateokset Mes prisons (1893) ja Confessions (1895). Verlaine oli symbolistien edeltäjiä.[4]
Verlainen runoja hallitsee vahva melodisuus, joka antaa niille kuvataiteen ja musiikin tapaisen hohteen. Kuvakieleltään ne ovat osuvia, yleispäteviä ja ajattomia. Verlaine vaihteli jatkuvasti runojensa runomittaa ja rytmiä, minkä vuoksi hänen sanotaan osaltaan edistäneen vapaamittaisen runotyylin syntyä. [3]
Verlainen runo Chanson d'automne, Syyslaulu, oli liittoutuneiden koodisanana toisessa maailmansodassa. Monet säveltäjät (muun muassa Claude Debussy ja Leevi Madetoja) ovat säveltäneet hänen runojaan. Elokuva Total Eclipse kertoo Rimbaudin ja Verlainen suhteesta[5].
<ref>
-elementti; viitettä us00
ei löytynyt