Skandinavian esihistoria on Ruotsin, Norjan ja Tanskan esihistoriaa koskeva esihistorian aikakausi. Skandinaviassa, kuten yleensä pohjoisilla leveysasteilla, ihmisasutus alkoi jääkauden lopulla noin 10 000 vuotta sitten. Ihmiset tulivat riistaeläinten mukana, niitä seuraten. Ihmiset tulivat etelän ja idän suunnasta pienissä ryhmissä. Noin 4 000 – 6 000 vuotta sitten siirryttiin metsästäjä-keräilijäkulttuurista maatalouskulttuuriin, jolloin alkoi neoliittinen kausi. Skandinavian alueella tehtiin pronssikaudella, noin vuosina 1800–1100 ekr. suuria hautakumpuja ja -röykkiöitä sekä maalattiin kalliomaalauksia. Noin vuonna 500 ekr. Skandinaviassa alkoi rautakausi, jolloin kulttuuri muuttui monella tapaa, mukaan lukien eräät asumiseen ja ihmisten keskinäiseen vuorovaikutukseen liittyvät seikat. Rautakaudella Skandinavian eri alueiden kulttuurit erosivat toisistaan. Kristinusko alkoi vähitellen levitä Skandinaviaan rautakaudella. Skandinavian esihistorian loppu ja varsinaisen historian alku on yleisti määritetty viikinkiajan alkuun.[1]