Nikola II. | |
---|---|
![]() | |
Nikola II. Aleksandrovič Romanov, ruski car | |
ruski car | |
Vladavina | 1. studenog 1894. - 15. ožujka 1917. |
Krunidba | 26. svibnja 1896. |
Prethodnik | Aleksandar III. |
Nasljednik | Mihajlo II. |
Supruga | Aleksandra Fjodorovna |
Djeca | Olga Nikolajevna Tatjana Nikolajevna Marija Nikolajevna Anastasija Nikolajevna Aleksej Nikolajevič |
Puno ime | Nikola Aleksandrovič Romanov |
Dinastija | ![]() |
Otac | Aleksandar III. |
Majka | Marija Fjodorovna |
Rođenje | 18. svibnja 1868., Moskva |
Smrt | 17. srpnja 1918., Jekaterinburg |
Vjera | pravoslavlje |
Nikola II., punim imenom Nikolaj Aleksandrovič Romanov (rus. Николай II Алекса́ндрович Романов) (Moskva, 18. svibnja 1868. – Jekaterinburg, 17. srpnja 1918.), je bio posljednji okrunjeni ruski car, kralj Poljske i vojvoda Finske iz dinastije Romanov. Vladao je od 1894. pa do prisilne abdikacije 1917. godine, za vrijeme Oktobarske revolucije 1917. godine kad su njega i njegovu obitelj ubili boljševici.
Službena titula mu je bila Nikola II., Vladar i Autokrat svih Rusa. Politički protivnici nadjenuli su mu nadimak Krvavi Nikola, zbog autokratske vladavine, krvavih obračuna s demonstrantima, nasilnog gušenja ruske revolucije 1905. godine, antisemitskih progona itd.
Za postojanja Sovjetskog Saveza, sudbina posmrtnih ostataka cara i njegove obitelji bila je tabu tema. Njihovi ostaci počeli su se tražiti nakon pada komunizma u Rusiji i pronađeni su 1994. godine, nakon čega su 1998. godine svečano pokopani u katedrali sv. Petra i Pavla u Sankt Petersburgu.
Nikola Romanov kanoniziran je (Sveti Nikola II. Ruski), zajedno sa suprugom i djecom od strane Ruske pravoslavne crkve u izbeglištvu 1981. godine, a u zemlji 2000. godine.