Skiti |
---|
![]() |
Rasprostiranje Skitije u 1. stoljeće pr. Kr. (narančasto) |
Ukupno pripadnika |
nepoznato |
Značajna područja naseljavanja |
Istočna Europa Centralna Azija Zapadna Azija Sjeverna Indija |
Jezik |
skitski jezik - jedan od iranskih jezika |
Vjera |
animizam |
Povezane etničke grupe |
Sarmati Dahejci Saki Indo-Skiti Masageti Jati Nairi |
Skiti (grčki: Σκύθες, Σκύθοι), nomadski narodi i plemena iranskog porijekla koja u 8. i 7. stoljeću pr. Kr. migriraju iz središnje Azije na područje čije je središte bila današnja Ukrajina, i gdje su osnovali tzv. Skitsko kraljevstvo. Skitija se protezala sve od Dunava na zapadu pa do granica Kine na istoku a vladavina ovog naroda održala se negdje do 2. stoljeća pr. Kr. Skiti su bili veoma vješti nomadski jahači koji nije imao svoj sistem pisanja, a većina podataka o njima potječe od Grka Herodota koji je živio u 5. stoljeću pr. Kr. Njihove 'kuće' bili su šatori od pusti koje su prenosili na kolima s volovskim zapregama. Poznavali su stremen i laso i kao i Sarmati pili su uzavrelo kobilje mlijeko, 'kumys'. Grci koji su ih nazivali barbarima trgovali su s njima u 7. stoljeću pr. Kr. prodajući im vino i drugu luksuznu robu. Poznato je da su u istom stoljeću upali u gornju Mezopotamiju i Siriju i u 4. stoljeću pr. Kr. na Balkan, te da su ratovali s Darijem I. (512. pr. Kr.). Oko 300. su iščezli na Balkanu, a u Rusiji su ih tijekom 2. ili 1. godine prije Krista zamijenili Sarmati.