Vojska Republike Srpske | |
---|---|
![]() | |
Godine djelovanja | 1992. – 2005. |
Vođa | Ratko Mladić |
Status | ukinuta 1. siječnja 2006. godine, pripojivši se u sastav OS BiH |
Političko krilo | Srpska demokratska stranka |
Ciljevi djelovanja | Ujedinjenje teritorija današnje BiH s ostatkom SR Jugoslavije pod jedinstvenim srpskim vodstvom, etničko čišćenje BiH od nesrpskog stanovništva |
Područje djelovanja | Bosna i Hercegovina |
Politička ideologija | Srpski nacionalizam, Velika Srbija |
Poznati napadi | Opsada Sarajeva, Genocid u Srebrenici |
Vojska Republike Srpske (VRS) je jedna od vojski nastalih raspadom JNA i jedna od Oružanih snaga BiH. Osnovana je dekretom 12. svibnja 1992. godine, pod punim nazivom "Vojska Srpske Republike Bosne i Hercegovine", kojeg je osobno potpisao predsjednik Srpske Republike BiH Radovan Karadžić, te je od samog nastavka sudjelovala u Ratu u Bosni i Hercegovini. Međutim je prije toga Predsjedništvo SFRJ u Beogradu donijelo političku odluku, te potom Generalštab u Beogradu donio potrebne zapovijedi kojim su određene postrojbe JNA koje će činiti VRS, te o formiranju zapovjedništava koje će tim postrojbama upravljati. Postrojbe koje su činile VRS nisu promijenile ni organizacijsku strukturu, ni zapovjednike, ni odore.
Prvi zapovjednik ove vojske bio je general Ratko Mladić. Vojska je naslijedila oružje i opremu bivše Jugoslavenske narodne armije, te oružje Teritorijalne obrane, oduzeto od općinskih stožera u BiH u kojima su Srbi bili većina. Pod njezinim indirektnim zapovjedništvom bile su i dobrovoljačke, paravojne formacije iz Srbije odnosno Crne Gore, kao "Beli orlovi", "Škorpioni" i druge. Daytonskim sporazumom ušla je u sastav zajedničkih oružanih snaga BiH.
U novije vrijeme, bila je zadužena za obranu teritorija Republike Srpske od rata, poplava, požara i sl. Godine 2005., integrirana je u sastav Oružanih snaga Bosne i Hercegovine, kao 3. pješačka (Republika Srpska) pukovnija.
Međunarodni sud za ratne zločine počinjene na području bivše Jugoslavije prvostupanjskom je presudom 22. studenoga 2017. osudio najviše rangiranog ratnog generala VRS Ratka Mladića na kaznu doživotnoga zatvora, za zločine genocida (po dvije točke), zločine protiv čovječnosti (po pet točaka) i za ratne zločin (po četiri točke) koje je počinio u svojstvu najviše rangiranog generala u Vojsci Republike Srpske i u svrhu stvaranja Republike Srpske.[1]
Svjedočeći na Međunarodnom sudu za ratne zločine počinjene na području bivše Jugoslavije u Haagu, srpski visokopozicionirani obavještajni časnik Slobodan Lazarević je posvjedočio da su Srpska vojska Krajine i Vojska Republike Srpske bili u vrijeme Domovinskog rata, odnosno Rata u Bosni i Hercegovini samo dijelovi Vojske Jugoslavije. Naime su sve oružje i oprema dolazili iz Srbije, a iz Beograda je osiguravan sav časnički kadar i financije. Tako je napad na Bihać izveden uz simultani angažman dva korpusa Vojske RS i tri korpusa Srpske vojske Krajine, uz zapovijedanje izravno iz Generalštaba u Beogradu. Časnici VRS su, kao i časnici VSK, bili zapravo časnici Vojske Jugoslavije koji su sa svojim obiteljima živjeli u Srbiji, te bi u smjenama od po 6 mjeseci dolazili zapovijedati postrojbama VRS, i dalje primajući plaće iz Beograda.[2][3][4]