Aristokratija (sen. gr. ἀριστοκρατία = aristokratia – „geriausiųjų valdžia“) – paveldima valdžios forma, kai valdo kilmingųjų (bajorų) giminių atstovai, dažniausiai – vienas monarchas, rečiau – būdavo aristokratų demokratija (kai valdydavo iš aristokratų tarpo renkami žmonės). Aristokratija motyvuojama tuo, kad visuomenės dauguma esanti politiškai nevisavertė, todėl ją turi valdyti elitas.
Žodis aristokratija taip pat reiškia visų aristokratų visumą. Aristokratais vadinama tituluotoji bajorija, įskaitant karalius. Daugelyje šalių aristokratija sudarė savo hierarchiją, kurią nusako aristokratų turimi titulai.
Šiuolaikinė žodžio aristokratas prasmė apima aukštuomenės ar viduriniosios klasės žmones, pasižyminčius aukšta kultūra bei išsilavinimu, elegantišku elgesiu, apranga bei gyvenimo stiliumi, stipriu atsakomybės ir tvirtu pareigos jausmu; šie žmonės taip pat gali priklausyti elitui, kartais dar pavadinamam grietinėle.