Imanuelis Kantas vok. Immanuel Kant | |
---|---|
![]() | |
Johano Gotlybo Bekerio portretas, 1768 m. | |
Gimė | 1724 m. balandžio 22 d. Karaliaučius |
Mirė | 1804 m. vasario 12 d. (79 metai) Karaliaučius |
Palaidotas (-a) | 1804 m. vasario 28 d. Karaliaučiaus katedra |
Veikla | Filosofas, klasikinės vokiečių filosofijos pradininkas. |
Sritis | estetika, epistemologija, etika, metafizika, sisteminė filosofija |
Organizacijos | Karaliaučiaus universitetas |
Alma mater | Frydricho kolegija, Karaliaučiaus universitetas |
Doktorant. vadovas | Martinas Knucenas, Johanas Gotfrydas Teskė (magistrantūros vadovas), Konradas Gotlybas Markatas |
Žymūs studentai | Jakobas Sigismundas Bekas, Johanas Gotfrydas Herderis, Karlas Leonhardas Reinholderis(epistolinis korespondentas) |
Žinomas (-a) už | kūrinį „Grynojo proto kritika“, kantizmo filosofinę srovę |
![]() |
Immanuel Kant |
Parašas | |
![]() |
Imanuelis Kantas (vok. Immanuel Kant; 1724 m. balandžio 22 d. – 1804 m. vasario 12 d.) buvo Prūsijos apšvietos filosofas, klasikinės vokiečių filosofijos pradininkas, tyrinėjęs, dėstęs ir rašęs apie filosofiją, antropologiją ir epistelomogiją.[1] Jo veikalai „Grynojo proto kritika“ ir „Praktinio proto kritika“ buvo filosofijos istorijos lūžio taškas, pereinant į moderniąją filosofiją. Kanto veikalai daro įtaką ir XXI amžiaus filosofinei diskusijai.[2] Autoriaus ir jo sekėjų plėtota filosofijos kryptis – kantizmas.[3]