Acest articol sau această secțiune pare să conțină cercetare originală. Dacă textul nu poate fi rescris conform politicii Wikipedia, atunci va fi șters.
Acest articol are nevoie de ajutorul dumneavoastră. Puteți contribui la dezvoltarea și îmbunătățirea lui apăsând butonul Modificare.
Arca lui Noe pe o pictură din 1675 (artistul nu este cunoscut), aflată în prezent la Muzeul de Artă din Budapesta
Arca lui Noe a fost o corabie imensă, pe care, potrivit Bibliei, Noe ar fi construit-o la îndemnul lui Dumnezeu ca să își salveze familia și animalele terestre de marele potop.Dimensiunile corăbiei, prezentate în Biblie, erau următoarele: lungimea de trei sute de coți, lățimea de cincizeci de coți iar înălțimea de treizeci de coți[1], dimensiuni care, conform cercetărilor istoriografice, echivalau cu 140 de metri lungime, 23 de metri lățime și 14 metri înălțime[necesită citare]. Conform surselor biblice, construcția a fost realizată cu ajutorul așa zisului lemn gofer. Existența și proveniența acestui material necunoscut ingineriei maritime este pusă sub semnul întrebării de către cercetătorii biblici.[2][3]
Comentatorii Bibliei spun că potopul a avut loc în jurul anului 3300 î.Hr. Un potop global cum este descris în Cartea Genezei nu este conform cu datele fizice ale geologiei și paleontologiei.[4][5]
Comentatorii universitari ai Bibliei spun că actuala versiune cunoscută a apărut în secolul V î.Hr.Evreii ortodocși, creștinii și musulmanii fundamentaliști (adepți ai lecturii literale a Bibliei/Coranului) resping varianta academică și spun că Noe este un personaj real și marele potop s-a întâmplat cu adevărat.
Povestiri asemănătoare cu cea descrisă în Biblie despre potop apar și în mitologia altor popoare antice, de pildă la sumerieni (în Epopeea lui Ghilgameș și într-o tăbliță denumită „Atra-Hasis”, ambele descriind circumstanțe similare potopului biblic[6]:20–27) și la egipteni. Grecii Antichității au și ei o poveste similară cu cea biblică, anume povestea lui Pyra și Deucalion, evocată de Pindar în cea de-a noua Olimpică.
Povestea corăbiei este des întâlnită în scripturile religioase. Începând cu secolul al XVIII-lea s-au făcut cercetări de geologie și biogeografie în legătură cu arcă și potop. Având la origine o confuzie medievală provocată de proasta înțelegere a textului biblic original (semitic), s-au făcut numeroase săpături în Turcia, pe muntele Ararat,unde unii cred că Biblia spune că s-a oprit arca.[7][8][9][10][11][12] În realitate textul biblic nu indică un munte anume, ci întreaga regiune muntoasă a Armeniei.
^Relatarea Bibliei specifică "Munții Araratului" (Facere 8:4). Numele este identic cu asirianul "Urartu", care desemna teritoriul muntos al Armeniei aflat la nordul Asiriei (vezi Ieremia. 51:27; Isaia 37:38)." - "New Unger's Bible Dictionary", M.F. Unger, Editors Howard F. Vos, R. K. Harrison, Cyril J. Barber, Moody Publishers, revised edition 2006, "Flood" entry (p. 591).
^"Textul nu vorbește despre un munte anume care s-ar chema "Ararat". Versetul 4 al capitolului 8 enunță: "Pe munții (regiunii) Ararat(ului)." - "Genesis: A Practical Commentary", Claus Westermann, W.B. Eerdmans Pub. Co. 1987, p.60.
^"Munții Ararat menționați de Biblie (Facere 8:4) ca locul unde s-a oprit Arca lui Noe se referă la întreaga regiune muntoasă. […] Mai târziu, tradiția creștină a concentrat atenția asupra unuia dintre aceste vârfuri, anume Agri Dag în nord-estul Turciei (înălțime de 5165 m)." - "The Eerdmans Bible Dictionary", A. C. Myers, William B. Eerdmans Publishing Co. 1996, p.74.
^"Locul cel mai popular unde se credea în Antichitate că s-a oprit Arca era muntele numit Jabal Judi (sau Qardu) în munții Gordueni". Opinia cea mai răspândită era că Arca s-a oprit pe Jabal Judi. Nu înainte de Evul Mediu s-a concentrat atenția pe Agri Dagh, modernul munte Ararat." - "The Biblical Flood: A Case Study of the Church's Response to Extrabiblical Evidence", D. A. Young, Eerdmans: Grand Rapids 1995, p. 314.
^"Ceea ce puțini realizează e că relativ tărziu a fost desemnaat Muntele Ararat ca fiind locul unde s-a oprit Arca lui Noe. Numai din secolul al XI-lea și al XII-lea a început să fie concentrată atenția asupra Muntelui Ararat ca loc final de acostare al Arcei, și numai de la finele secolului al XIV-lea tradiția pare a fi devenit destul de bine stabilită. Înainte de acest moment, atât tradiția islamică cât și cea creștină susținea că locul de acostare al Arcei a fost Jabel Judi, un munte aflat la 48 km nord-est de rîul Tigru, lângă Cizre, în Turcia." - "The Noachian Flood: Universal or Local?", Carol A. Hill, "Perspectives on Science and Christian Faith", Volume 54, Number 3, September 2002, p. 175. http://www.csun.edu/~vcgeo005/Carol%201.pdf Carol A. Hill is a consulting geologist who has authored the books "Cave Minerals of the World", "Geology of Carlsbad Cavern" and "Geology of the Delaware Basin". She is currently pursuing geologic studies in the Grand Canyon. Carol has been an ASA Member since 1984 and a member of the ASA Affiliation of Geologists since its foundation.
^"De-a lungul secolelor cel puțin opt locuri de acostare ale Arcei au fost vehiculate, printre care Arabia Saudită, India și chiar mitica Atlantidă. Un motiv al acestei ambiguități stă în faptul că Biblia însăși nu indică locul exact unde s-a oprit Arca, făcând doar aluzie la o regiune sau lanț muntos: "munții Ararat" (Facere 8:4)". Ararat este numele biblic pentru Urartu (Isaia 37:38: "[…] l-au lovit cu sabia și au fugit în ținutul Ararat."), așa cum era cunoscută regiunea de către asirienii antichității. Zona montană centrată din punct de vedere geografic pe Lacul Van și între Lacul Van și Lacul Urmia, era parte a anticei regiuni Armenia (care nu se limitează la statul omonim contemporan). "Munte" în Facere 8:4 este la plural, de aceea Biblia nu specifică că Arca s-a oprit pe cel mai înalt vârf al regiunii (Muntele Ararat), ci doar că aceasta a acostat undeva pe munții sau înălțimile Armeniei (și Ararat ca și Urartu pot fi tradus ca ținut muntos. În timpurile biblice Ararat era în realitate numele unei provincii (nu al unui munte), așa cum se poate constata în folosirea termenului în 2 Regi 19:37 (Biblia în lb. engleză numai - n.t.): "unii s-au refugiat în țara Ararat." Sau Ieremia 51:27: "[…] chemați împotriva lui regatele: Ararat, Mini și Așchenaz, […]". - "The Noachian Flood: Universal or Local?", Carol A. Hill, "Perspectives on Science and Christian Faith", Volume 54, Number 3, September 2002, p. 175. http://www.csun.edu/~vcgeo005/Carol%201.pdf Carol A. Hill is a consulting geologist who has authored the books "Cave Minerals of the World", "Geology of Carlsbad Cavern" and "Geology of the Delaware Basin". She is currently pursuing geologic studies in the Grand Canyon. Carol has been an ASA Member since 1984 and a member of the ASA Affiliation of Geologists since its foundation.