Tiberije Klaudije Cezar Britanik (Tiberius Claudius Caesar Britannicus, 12. februar 41 - prije 12. februara 55) bio je rimski aristokrat i član Julijevsko-Klaudijevske dinastije, poznat kao sin cara Klaudija i, prema antičkim navodima, jedna od prvih žrtava cara Nerona.
Britanik je bio dijete Klaudija i njegove treće supruge Mesaline. Rodio se nedugo nakon što je Klaudije došao na vlast godine 41. Tiberije mu je dao ime Tiberije Klaudije Germanik, a ime Britanik je dobio zahvaljujući uspjehu Klaudijevog pohoda na Britaniju godine 43. Rimski Senat je ponudio ime Britanik samom caru, ali je on tu počast odbio te ga prepustio svom sinu.
Antički izvori navode da je Klaudije stalno iskazivao ljubav svom sinu, koga je pretvorio u prezumptivnog nasljednika. Međutim, Mesalinin pokušaj da zajedno sa svojim ljubavnikom Gajem Silijem svrgne Klaudija je Britanika učinio političkim utegom caru. S obzirom da je Britanik bio malodoban, Klaudije je smatrao da je dinastija u stalnoj opasnosti od zavjera, pogotovo od strane drugih članova Julijevsko-Klaudijevske dinastije. Da bi to spriječio, odlučio se oženiti za Agripiniu Mlađu te posvojiti njenog sina Nerona i učiniti ga Britanikovim sunasljednikom. Neron je u to vrijeme uživao popularnost, i Klaudijev potez je uistinu stabilizirao njegov režim. No, kako se Britanik bližio punoljetnosti, tako je Neron - svjestan da Klaudiju više neće biti koristan - počeo iskazivati neprijateljstvu prema Britaniku. Prema Svetoniju, godine 54. Klaudije je počeo spominjati mogućnost da se razvede od Agripine i Britanika učini jedini nasljednikom.
Prije nego što se to dogodilo, Klaudije je 13. oktobra 54. iznenada umro, a dio antičkih izvora smatra da je to od posljedica trovanja koje su naručili Neron i/li Agripina. Neron je proglašen za novog i jedinog cara. Britanik je nakon toga nekoliko mjeseci pušten na miru, ali je prema Tacitu, njegov život došao u opasnost zahvaljujući Agripini koja se posvađala sa sinom. Ona je zaprijetila kako će se odreći Nerona i podržati Britanika ako bude zatražio prijestolje. Zbog toga je Neron unajmio trovača Lokustu koji je Britanika otrovao na jednoj gozbi. Britaniku je na istoj gozbi pozlilo te je umro sa pjenom na ustima. Neron je smrt proglasio posljedicom epilepsije, a dio modernih historičara vjeruje da je Klaudijev sin uistinu bio pogođen tom bolesti, te je to, između ostaloga, razlog zbog koga je Neron stekao prednost u odnosu na njega.
Britanik je, prema Svetoniju, kao dječak bio prijatelj sa Titom Flavijem, budućim carom te čak na istoj večeri bio otrovan s njime.