Gamal Abdel Nasser جمال عبد الناصر | |
---|---|
![]() | |
Mandat 14. studenog 1954. – 28. rujna 1970. | |
Potpredsjednik | Anwar el-Sadat |
Prethodnik | Muhammad Nadžib |
Nasljednik | Anwar el-Sadat |
Mandat 1964. – 1970. | |
Prethodnik | Josip Broz Tito |
Nasljednik | Kenneth Kaunda |
Mandat 25. veljače 1954. – 8. ožujka 1954. | |
Prethodnik | Muhammad Nadžib |
Nasljednik | Muhammad Nadžib |
Mandat 18. travnja 1954. – 29. rujna 1962. | |
Prethodnik | Muhammad Nadžib |
Nasljednik | Ali Sabri |
Mandat 19. lipnja 1967. – 28. rujna 1970. | |
Prethodnik | Muhammad Sedki Sulayman |
Nasljednik | Mahmud Favzi |
Rođenje | 15. siječnja 1918.![]() |
Smrt | 28. rujna 1970.![]() |
Politička stranka | ASU |
Supružnik | Tahia Kazem |
Vjera | sunit |
Gamal Abdel Nasser (arapski جمال عبد الناصر , Jamāl ‘Abd an-Nāṣir, masri جمال عبد الناصر, Gamāl ‘Abd el-Nāṣir, često trensliterirano kao i Jamal Abd al-Naser, Jamal Abd an-Nasser) (Aleksandrija, 15. siječnja 1918. - Kairo, 28. rujna 1970.), drugi predsjednik Egipta od 14. studenog 1954. do smrti 1970. godine.
Interes za politiku i akativizam stekao je još u školskoj dobi, a vrlo brzo se pridružio vojsci. Iako nije vidio previše borbe, bio je jedan od glavnih urotnika za ideju eliminiranja britanske vlasti u Egiptu uz pomoć Sila Osovine. Nakon rata je postao predavač na vojnoj akademiji, iako nije imao ni dana borbe.
Bio je vođa Egipatske revolucije 1952. godine kojom je svrgnut kralj Faruk I. i koja je nagovijestila novo razdoblje egipatske industrijalizacija, zajedno s napretkom arapskog nacionalizma. Uz Muhammada Nadžiba bio je jedan od idejnih vođa revolucije, a kasnije je iskoristio svoje govorničke i političke sposobnosti kako bi istog svrgnuo s vlasti i stavio u kućni pritvor. Zajedno s Titom i Nehruom odigrao je važnu ulogu u osnivanju Pokreta nesvrstanih 1955. (potpisivanjem Brijunske deklaracije), kao i Palestinske oslobodilačke organizacije 1964. Uvelike je poboljšao unutarnje stanje u Egiptu, započeo industrijalizaciju, a i važan je zbog izgradnje Asuanske brane.
Naser se smatra jednom od ključnih osoba moderne arapske povijesti, kao i pokreta nesvrstanih. Poznat je po svojoj arapsko-nacionalističkoj i antikolonijalističkoj vanjskoj politici. Panarapska ideologija nazvana po njemu, naserizam, dobila je puno sljedbenika u Arapskome svijetu tijekom 1950-ih i 1960-ih. Nasera mnogi i dalje u arapskom svijetu gledaju kao simbol arapske slobode i digniteta.