Bitka za Okinavo | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Del pacifiške vojne druge svetovne vojne | |||||||
![]() Ameriška marinca med prodiranjem | |||||||
| |||||||
Udeleženci | |||||||
![]() |
![]() | ||||||
Poveljniki in vodje | |||||||
Simon Bolivar Buckner † | Mitsuru Ušijima † | ||||||
Moč | |||||||
150.000 | 100.000 | ||||||
Žrtve in izgube | |||||||
15.900 padlih[1] 38.000 ranjenih |
107.000 padlih[1] 10.755 ujetih |
Bitka za Okinavo je bila največji amfibijski napad v pacifiški vojni med drugo svetovno vojno, hkrati je bila največja pomorsko-kopenska-zračna bitka v vsej zgodovini in zadnja velika bitka druge svetovne vojne.
Po bitki za Iwo Jimo so se ameriške sile pripravljale na invazijo na osrednje japonske otoke. Predtem so želeli osvojiti tudi številne okoliške manjše otoke, strateško je bila med njimi najpomembnejša Okinava. Japonci so se zavedali strateške lege otoka, zato so organizirali obsežno obrambo, ki so jo sestavljali redna vojska ter lokalne milice. Vojska je morala otok braniti do poslednjega vojaka, predaja ni bila mogoča, saj bi padec otoka predstavljal prosto pot Američanom do osrednjih japonskih otokov.