Hotan Khotan, Gaustana, Gosthana | |
---|---|
Okrožno mesto | |
![]() Trg Tuandžje | |
Koordinati: 37°06′N 80°01′E / 37.100°N 80.017°E | |
Država | Ljudska republika Kitajska |
Avtonomna pokrajina | Šindžjang |
Prefektura | Hotan |
Sedež občine | Nurbagh |
Površina | |
• Skupno | 465,84 km2 |
Nadm. višina | 1.382 m |
Prebivalstvo (2020)[1] | |
• Skupno | 501.028 |
• Gostota | 1.100 preb./km2 |
Etnične skupine | |
• Glavne etnične skupine | Ujguri[2] |
Časovni pas | UTC+8 (de iure: Kitajski standardni čas (UTC+08:00) de facto: Kitajski standardni čas (UTC+08:00) in čas v Hotanu (UTC+06:00)) |
Poštna številka | 839000 |
Omrežna skupina | 0903 |
Spletna stran | www |
(kitajsko)
Hotan | |||||||||||||||
Kitajsko ime | |||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Kitajsko | 和田 | ||||||||||||||
| |||||||||||||||
Alternativna kitajska imena | |||||||||||||||
Poenostavljeno kitajsko | 和阗 | ||||||||||||||
Tradicionalno kitajsko | 和闐 | ||||||||||||||
| |||||||||||||||
2. alternativna kitajska imena | |||||||||||||||
Poenostavljeno kitajsko | 于窴 | ||||||||||||||
Tradicionalno kitajsko | 於窴 | ||||||||||||||
| |||||||||||||||
Ujgursko ime | |||||||||||||||
Ujgurščina | خوتەن | ||||||||||||||
|
Hotan (znan tudi kot Gosthana, Gaustana, Godana, Godanija, Khotan, Hetian, Hotien)[3] je veliko oazno mesto v jugozahodnem Šindžjangu, avtonomni pokrajini na severozahodu Kitajske. Ožje mesto Hotan se je avgusta 1984 odcepilo od večjega okrožja Hotan in postalo samostojno upravno območje. Je sedež prefekture Hotan.
Hotan s 408.900 prebivalci (popis iz leta 2018[4]) leži v Tarimski kotlini približno 1500 kilometrov jugozahodno od pokrajinske prestolnice Urumči. Leži severno od gorovja Kunlun, ki ga prečkajo prelazi Sandžu, Hindutaš in Ilči. Mesto, ki leži jugovzhodno od okrožja Jarkant in je naseljeno skoraj izključno z Ujguri, je manjše kmetijsko središče. Hotan, pomembna postaja na južnem kraku zgodovinske svilne poti, je bil vedno odvisen od dveh močnih rek, reke Karakaš in reke Jurungkaš (Beli žad), ki sta zagotavljali vodo, potrebno za preživetje na jugozahodnem robu prostrane puščave Takla Makan. Reka Beli žad še vedno zagotavlja vodo in namakanje mesta in oaze.[5][6]
面积189平方千米,人口14.8万,有维吾尔、汉、回、哈萨克、蒙古、锡伯、柯尔克孜等13个民族,其中维吾尔族占85%,辖4个街道1镇3乡。