Lu Še Na Buda | |
Unescova svetovna dediščina | |
---|---|
Uradno ime | Jame Longmen Jame Zmajevih vrat |
Lega | Luojang, Ljudska republika Kitajska |
Koordinati | 34°33′20″N 112°28′11″E / 34.55556°N 112.46972°E |
Površina | 331 ha |
Varovalni pas | 1042 ha |
Kriterij |
|
Referenca | 1003 |
Vpis | 2000 (24. zasedanje) |
Jame Longmen | |||||||||||||||||||||
![]() "Longmen" in Simplified (top) and Traditional (bottom) Chinese characters | |||||||||||||||||||||
Poenostavljeno kitajsko | 龙门石窟 | ||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Tradicionalno kitajsko | 龍門石窟 | ||||||||||||||||||||
|
Jame Longmen (poenostavljeno kitajsko: 龙门; tradicionalno kitajsko: 龍門 石窟; pinjin: Lóngmén Shíkū; dob.: 'Jame Zmajevih vrat') so med najlepšimi primeri kitajske budistične umetnosti. V njih je deset tisoč kipov Bude Šakjamunija in njegovih učencev, ki se nahajajo 12 kilometrov južno od današnjega mesta Luojang v provinci Henan v Kitajski. Podobe, mnoge nekoč poslikane, so bile izklesane kot zunanji skalni reliefi in znotraj umetnih jam, izkopanih iz apnenčastih pečinah Šiangšan (香山) in Longmenšan, ki potekajo proti vzhodu in zahodu. Reka Ji (kitajsko: 伊 河) teče med njimi proti severu, območje se je včasih imenovalo Jičue (伊阙; 'Vrata reke Ji').[1][2][3] Alternativno ime Jame Zmajevih vrat izhaja iz podobnosti obeh gričev, ki usmerjata tok reke Ji do tipičnih 'stolpov kitajskih vrat', ki so nekoč označevala vhod v Luojang z juga.[4]
V 2345 jamah je kar 100.000 kipov, visokih od 25 mm do 17 m. Območje vsebuje tudi skoraj 2500 stel in napisov, od tod tudi ime Gozd starodavnih stel in več kot šestdeset budističnih pagod. Jame so bile v slikovitem naravnem okolju izkopane na dolžini 1 km pečine. 30 % izvira iz obdobja Severni Wei in 60 % iz dinastije Tang, jame iz drugih obdobij predstavljajo manj kot 10 % vseh. Začenši z dinastijo Severni Wei leta 493 pokrovitelji in donatorji so bili cesarji, Wu Zetian, člani kraljeve družine, druge bogate družine, generali in verske skupine.[5]
Leta 2000 je bilo mesto na Unescovem seznamu svetovne dediščine uvrščeno kot »izjemna manifestacija človeške umetniške ustvarjalnosti« zaradi njegove popolnosti umetniške oblike in vključitve kulturne dovršenosti Tang Kitajske.
{{navedi splet}}
: Vzdrževanje CS1: samodejni prevod datuma (povezava)