Protagora Πρωταγόρας | |
---|---|
![]() | |
Rojstvo | cca. 490 pr. n. št.[1] Abdera[d][2] |
Smrt | cca. 420 pr. n. št.[1] Jonsko morje |
Poklic | filozof |
Obdobje | Antična filozofija |
Regija | Zahodna filozofija |
Šola/tradicija | sofistika |
Glavna zanimanja | jezik, semantika, relativizem, retorika, agnosticizem, etika |
Pomembne ideje | Človek je merilo vsega |
Vplival na |
Protágora (starogrško Πρωταγόρας, latinizirano: Prōtagóras)[3], antični grški filozof, utemeljitelj sofistike, * 490 pr. n. št., Abdera, † 420 pr. n. št..
Platon ga je v svojem dialogu Protagoras označil kot zasluženega za iznajdbo sofistike kot poklica. Ustvaril naj bi polemiko z izjavo "Človek je merilo vsega", kar naj bi po Platonovo pomenilo, da ni absolutne resnice, pač pa da je resnica vsakega posameznika drugačna, kar se je popolnoma razlikovalo od ostalih mišljenj filozofov, ki so trdili, da je vse nastalo na podlagi nečesa objektivnega, kar je izven človekovega vpliva ali zaznavanj.
Zaradi trditve, da o bogovih, človekovem bivanju in bistvu ne vemo ničesar, je bil obtožen brezboštva in pregnan. Umrl je v brodolomu na poti na Sicilijo.[4] Protagora je edini med sofisti, ki je kazal tudi filozofsko zanimanje in je z dragocenimi ugotovitvami osvetlil bistvo človeškega spoznanja. Zato Platon le njega v svojih dialogih omenja kot misleca in ga skupno s Heraklitom, Parmenidom in Eupedoklom imenuje kot modrega.[5]