Silicij, 14 Si Izgovarjava IPA: [silícij] Alotropi glej alotropi silicija Videz kristaliničen, odbojen z modrikastimi ploskvami Standardna atomska teža A r, std (Si) [7001280840000000000♠ 28,084 ; 7001280860000000000♠ 28,086 ] običajno: 7001280850000000000♠ 28,085
Vrstno število (Z ) 14 Skupina skupina 14 (ogljikova skupina) Perioda perioda 3 Blok blok p Razporeditev elektronov [Ne ] 3s2 3p2 Razporeditev elektronov po lupini 2, 8, 4 Faza snovi pri STP trdnina Tališče 1414 °C Vrelišče 3265 °C Gostota (blizu s.t. ) 2,3290 g/cm3 v tekočem stanju (pri TT ) 2,57 g/cm3 Talilna toplota 50,21 kJ/mol Izparilna toplota 383 kJ/mol Toplotna kapaciteta 19,789 J/(mol·K) Parni tlak
P (Pa)
1
10
100
1 k
10 k
100 k
pri T (°C)
1.635
1.829
2.066
2.363
2.748
3.264
Oksidacijska stanja −4 , −3, −2, −1, 0,[ 1] +1,[ 2] +2, +3, +4 (amfoterni oksid)Elektronegativnost Paulingova lestvica: 1,90 Ionizacijske energije 1.: 786,5 kJ/mol 2.: 1577,1 kJ/mol 3.: 3231,6 kJ/mol (več ) Atomski polmer empirično: 111 pm Kovalentni polmer 111 pm Van der Waalsov polmer 210 pm Spektralne črte silicijaPojavljanje v naravi prvobitno Kristalna struktura diamantna kubična Hitrost zvoka tanka palica 8433 m/s (pri 20 °C) Temperaturni raztezek 2,6 µm/(m⋅K) (pri 25 °C) Toplotna prevodnost 149 W/(m⋅K) Električna upornost 2,3× 107000300000000000000♠ 3 Ω⋅m (pri 20 °C)[ 3] Prepovedani pas 1,12 eV (pri 300 K) Magnetna ureditev diamagnetična [ 4] Magnetna susceptibilnost −3,9·10−6 cm3 /mol (298 K)[ 5] Youngov modul 130–188 GPa[ 6] Strižni modul 51–80 GPa[ 6] Stisljivostni modul 97,6 GPa[ 6] Poissonovo razmerje 0,064–0,28[ 6] Mohsova trdota 6,5 Številka CAS 7440-21-3 Poimenovanje po latinskem izrazu 'silex', rodilnik 'silicis', kar pomeni kremen Prediction Antoine Lavoisier (1787) Odkritje in prva izolacijaJöns Jacob Berzelius [ 7] [ 8] (1823)Poimenoval po Thomas Thomson (1817)
Kategorija: Silicij prikaži · pogovor · uredi · zgodovina | reference
Silícij (latinsko silicium ) je kemijski element , ki ima v periodnem sistemu simbol Si in atomsko število 14 . Ta tetravalentni metaloid je manj reaktiven od svojega kemijskega analoga ogljika . Je drugi najpogostejši element v Zemljini skorji; prispeva kar 25,7 % njene teže . Nahaja se v ilovici , ortoklazu , granitu , kremenjaku in pesku , pretežno v obliki silicijevega dioksida in silikatih (spojinah , ki vsebujejo silicij, kisik in kovine ). Silicij je glavna sestavina stekla , cementa , keramike , večine polprevodniških naprav, in silikonih .
↑ »New Type of Zero-Valent Tin Compound« . Chemistry Europe . 27. avgust 2016.
↑ Ram, R. S.; in sod. (1998). »Fourier Transform Emission Spectroscopy of the A2D–X2P Transition of SiH and SiD« (PDF) . J. Mol. Spectr . 190 (2): 341–352. doi :10.1006/jmsp.1998.7582 . PMID 9668026 .
↑ Eranna, Golla (2014). Crystal Growth and Evaluation of Silicon for VLSI and ULSI . CRC Press. str. 7. ISBN 978-1-4822-3281-3 .
↑ Magnetic susceptibility of the elements and inorganic compounds , in Lide, D. R., ur. (2005). CRC Handbook of Chemistry and Physics (86th izd.). Boca Raton (FL): CRC Press. ISBN 0-8493-0486-5 .
↑ Weast, Robert (1984). CRC, Handbook of Chemistry and Physics . Boca Raton, Florida: Chemical Rubber Company Publishing. str. E110. ISBN 0-8493-0464-4 .
↑ 6,0 6,1 6,2 6,3 Hopcroft, Matthew A.; Nix, William D.; Kenny, Thomas W. (2010). »What is the Young's Modulus of Silicon?« . Journal of Microelectromechanical Systems . 19 (2): 229. doi :10.1109/JMEMS.2009.2039697 .
↑ Weeks, Mary Elvira (1932). »The discovery of the elements: XII. Other elements isolated with the aid of potassium and sodium: beryllium, boron, silicon, and aluminum«. Journal of Chemical Education . 9 (8): 1386–1412. Bibcode :1932JChEd...9.1386W . doi :10.1021/ed009p1386 .
↑ Voronkov, M. G. (2007). »Silicon era«. Russian Journal of Applied Chemistry . 80 (12): 2190. doi :10.1134/S1070427207120397 .