Sovjetska vojna mornarica | |
---|---|
Военно-морской флот СССР Military Maritime Fleet of the USSR | |
![]() Mornariški prapor Sovjetske zveze | |
Ustanovitev | 1918 |
Razpustitev | 14. februar 1992 |
Država | Sovjetska zveza |
Tip | Vojna mornarica |
Velikost | 467.000 mornarjev (1984)[1] 1053 ladij (1990) 1172 zrakoplovov (1990) 5 letalonosilk (1990) 2 nosilki helikopterjev (1990) 3 bojne križarke 30 križark 45 rušilcev 113 fregat 124 korvet 63 strateških jedrskih podmornic 72 jurišnih jedrskih podmornic z manevrnimi izstrelki 68 jurišnih jedrskih podmornic 63 dizel-električnih podmornic 9 podmornic za posebne namene 35 amfibijskodesantnih ladij 425 patruljnih čolnov |
Struktura poveljstva | Sovjetske oborožene sile |
Vzdevki | Rdeča flota |
Konflikti | Ruska revolucija Ruska državljanska vojna Druga svetovna vojna Hladna vojna |
Poveljniki | |
Trenutni poveljnik | Admiral flote Vladimir Černavin (zadnji poveljnik) |
Znani poveljniki | Admiral flote Sovjetske zveze Sergej Gorškov Admiral flote Sovjetske zveze Nikolaj Kuznecov Admiral Ivan Jumašev |
Oznake | |
Pomorski prapor | ![]() |
Gardni mornariški prapor rdeče zastave | ![]() |
Sovjetska vojna mornarica (rusko Вое́нно-морско́й флот СССР (ВМФ), Vojenno-morskoj flot SSSR (VMF)) je bila pomorska veja Sovjetskih oboroženih sil. Vpliv Sovjetske vojne mornarice je imel pomembno vlogo pri dogodkih med hladno vojno, saj je bila večina konfliktov, v katerih je bila udeležena, povezana z zvezo NATO ali projiciranjem moči za ohranjanje svojega vplivnega območja v vzhodni Evropi.[2]
Sovjetska vojna mornarica je bila razdeljena na štiri večje flote: Severno floto, Tihooceansko floto, Črnomorsko floto in Baltsko floto. Poleg tega so bili del vojne mornarice tudi Kaspijska flotilja in 5. operativna eskadra ter Pomorsko letalstvo, Mornariška pehota in Obalne enote.
Po razpadu Sovjetske zveze leta 1991 je največji del Sovjetske vojne mornarice pripadel Ruski vojni mornarici.